extracted_text:
§  ЗАДАНИЕ
15. Укажите  все цифры, на месте которых пишется н
(нн)?
Определите, к
какой части речи относится слово. Если это прилагательное, определите от чего
оно образовано: от имени сущ. (отымённое) или от глагола (отглагольное)- это
нужно для того, чтобы применить то или иное правило.
 Н – нн в
отымённых прилагательных

  Н

  НН

1.В суффиксах –ан-, -ян-, -ин-
  (глиняный, соловьиный);
исключения: стеклянный, оловянный,
  деревянный.
2.Запомнить: свиной, пряный, румяный,
  бараний, тюлений, юный, зелёный, багряный, рдяный (н входит в корень)
Запомнить: в кратких
  прилагательных пишется столько же н, сколько и в полных прилагательных! (туманная
  - туманна, девочка образованная  - образованна, воспитанная - воспитанна).
 Запомнить: ветряная
  мельница – ветреный день; масляная краска – масленая каша.

1.В прилагательных, образованных от
  сущ. с основой на н + суфф.-н-(туманный);

2.В суффиксах –енн-,-онн-
  (соломенный, традиционный); искл.: ветреный, но: безветренный;

3. В прилагательных, образованных от
  разносклоняемых сущ. с основой на -мя (безымянный).

Н
– нн в отглагольных прилагательных и причастиях

  Н

  НН

1)Если
  отглагольное прилагательное образовано  от бесприставочного глагола
  несовершенного вида (крашеный – от красить, раненый –
  от ранить), если нет зависимого слова!
2)
  в кратких причастиях (работа выполнена);
 Запомнить:
  приставка НЕ -  не влияет на правописание  н – нн! (некрашеный
  забор)

Сравните
  и запомните:
  названый
  братец
(прил.)
  – названный в честь отца (прич.); посажёный отец – посаженные
  деревца;
конченый
  человек – законченная работа; Прощеное  воскресенье, смышлёный
  ребёнок, стреляный  воробей.

1)В полных  страдательных
  причастиях,
если есть приставка (кроме не)
(прочитанная книга);
2) если есть зависимые слова (крашенный  краской
  забор, читанная мной книга, раненный в руку
  солдат);
3) отглагольные прилагательные на
  –ованный, -ёванный (асфальтированный), кроме слов: жёваный,
  кованый, клёваный (-ов-, -ев- входят в корень), но: подкованный,
  разжёванный, исклёванный.
4) если причастие образовано от
  глагола совершенного вида (решённая задача, брошенная  собака)
  Искл. : раненый, (но: раненный (как? куда? во что? когда?)
  в  руку – есть  зависимое  слово).
Запомнить: деланный,
  данный, желанный, жеманный, медленный, нежданный,
  негаданный, невиданный, неслыханный, священный,
  чванный, чеканный.

Запомнить:
в
наречиях и существительных пишется столько же н, сколько и в прилагательных,
образованных от них (современник – современный,  нежданно – нежданный, тушёнка
– тушёный - тушить, несов. вида, бешено - бешеный - от  бесприставочного гл.
несов. вида бесить ).
Запомнить:
труженик,
мученик, гостиница, пудреница, приданое, но: бесприданница.

file_name: задание 15 памяткаДокумент Thinkfree Office NEO Word (9).docx

title: Задание 15 ЕГЭ


extracted_text:
МОДЕЛИРОВАНИЕ

/\       Генеалогическое
дерево семьи является…
-
математической моделью;
+
иерархической информационной моделью;
-
графической информационной моделью;
-
табличной информационной моделью.
\/
/\       Месторасположение
полезных ископаемых представляет собой…
-
табличную информационную модель;
-
сетевую информационную модель;
+
графическую информационную модель;
-
иерархическую информационную модель.
\/
/\       К
информационным моделям, описывающим организацию учебного процесса в
образовательном учреждении, можно отнести...
-
оснащение лекционных аудиторий или компьютерных классов;
+
расписание учебных занятий;
-
списки обучающихся в образовательном учреждении;
-
устав образовательного учреждения.
\/
/\       Модель
- это…
-
образ реальной действительности;
-
некоторый объект, отражающий пространственно-временные признаки изучаемого
объекта, явления или процесса;
-
объект, состоящий из элементов, находящихся между собой в различных отношениях
и связях, которые обеспечивают целостное функционирование;
+
некоторый объект, отражающий существенные признаки изучаемого объекта, явления
и процесса.
\/
/\       Расположение
мебели в квартире наиболее адекватно может быть описано в виде...
+
графической информационной модели;
-
сетевой информационной модели;
-
табличной информационной модели;
-
математической модели.
\/
/\       Глобальная
сеть Интернет является…
-
табличной информационной моделью;
-
иерархической информационной моделью;
-
графической информационной моделью;
+
сетевой информационной моделью.
\/
/\       Правила
поведения в компьютерном классе представляют собой пример…
+
вербальной модели;
-
табличной информационной модели;
-
графической информационной модели;
-
иерархической информационной модели.
\/
/\       При
изучении объекта реальной действительности можно создать…
+
множество моделей, каждая из которых, отражает существенные признаки объекта;
-
одну модель, отражающую множество признаков объекта;
-
вопрос не имеет смысла.
\/
/\       Формализация
– это ...
-
процесс замены реального объекта, явления или процесса его подходящей копией;
+
процесс выделения и перевода внутренней структуры объекта, явления или процесса
в определенную информационную структуру-форму;
-
процесс замены реального объекта, явления или процесса идеальным объектом;
-
процесс выделения существенных признаков изучаемого объекта, явления или
процесса.
\/
/\       Табличная
информационная модель представляет собой…
-
описание объектов или их свойств по уровням, причем элементы нижнего уровня
входят в состав элементов более высокого уровня;
+
описание объектов или их свойств в виде совокупности значений размещаемых в
ячейках прямоугольной таблицы;
-
модель, построенная с использованием математических понятий и формул;
-
набор рисунков, карт, чертежей, схем, графиков, диаграмм.
\/
/\       Совокупность
данных, содержащих текстовую информацию об объекте оригинале, является…
-
математической моделью;
-
иерархической информационной моделью;
+
вербальной моделью;
-
табличной информационной моделью.
\/
/\       Моделирование
– это…
+
процесс замены реального объекта, явления или процесса, его подходящей копией;
-
процесс, обеспечивающий целостное, функционирование элементов объекта;
-
процесс выделения существенных признаков изучаемого объекта, явления или
процесса;
-
процесс выделения и перевода внутренней структуры объекта, явления или процесса
в определенную информационную структуру–форму.
\/
/\       Расписание
полетов самолетов аэропорта «Домодедово» можно рассматривать как пример…
+
табличной информационной модели;
-
вербальной модели;
-
графической информационной модели;
-
иерархической информационной модели.
\/
/\       Математическая
модель объекта – это...
-
описание объектов или их свойств в виде совокупности значений размещаемых в
ячейках прямоугольной таблицы;
-
совокупность данных, содержащих текстовую информацию об объекте-оригинале;
-
описание объектов или их свойств по уровням, причем элементы нижнего уровня
входят в состав элементов более высокого уровня;
+
модель, построенная с использованием математических понятий и формул,
отражающих те или иные свойства. объекта-оригинала или его поведение.
\/
/\       Информационная
модель реального объекта представляет собой…
-
программу, записанную на формальном языке, отражающую все свойства данного
объекта;
-
математическое описание, содержащее все свойства объекта и связи между ними;
+
класс знаковых моделей, описывающих информационные процессы в системах самой
разнообразной природы;
-
модель, построенную с использованием математических понятий и формул.
\/
/\       Файловая
структура персонального компьютера наиболее адекватно может быть описана...
+
иерархической информационной моделью;
-
графической информационной моделью;
-
вербальной моделью;
-
табличной информационной моделью.
\/
/\       Классификация
животного мира представляет собой…
+
иерархическую информационную модель;
-
сетевую информационную модель;
-
вербальную модель;
-
табличную информационную модель.
\/
/\       К
числу самых первых графических информационных моделей следует отнести…
-
пергамент;
+
рисунки на камне;
-
иконы;
-
папирус.
\/
/\       Рисунки,
карты, чертежи, схемы, графики и диаграммы представляют собой...
-
иерархические информационные модели;
+
графические информационные модели;
-
сетевые информационные модели;
-
табличные информационные модели.
\/

file_name: МОДЕЛИРОВАНИЕ.docx

alt: При изучении объекта реальной действительности можно создать… + множество моделей, каждая из которых, отражает существенные признаки объекта; - одну модель, отражающую множество признаков объекта; -…

title: Информационные технологии


extracted_text:
Методические материалы к занятиям
внеурочной деятельности «Живая лаборатория»
Приложение №13
Создание
аппликации симбиоза
Творческая
мастерская
Для успешного разностороннего развития
ребёнка большое значение имеет деятельность по развитию мелкой моторики рук.
Одним из видов такой деятельности являются аппликации из цветной бумаги,
шаблоны для которых разработаны методистами с учётом особенностей возрастных
групп дошкольников. Важно, чтобы сложность задания соответствовала возрасту
ребёнка, чтобы занятия проводились систематически, постепенно усложняясь. Аппликации из
бумаги –
творческий процесс, благодаря которому дети познают окружающий мир и
приобретают множество навыков. Кроме развития мелкой моторики рук, это
координация движений, изучение цветов и их сочетаний, понятие о композиции,
знакомство с различными материалами и фактурами, развитие наблюдательности,
воображения и фантазии. Работа над аппликацией в коллективе способствует
организованности, выдержке, аккуратности. Необходимо отметить также развитие
пространственного воображения: занимаясь аппликацией, дети создают целое из
нескольких составляющих и, наоборот, учатся делить целое на части.
Различают
три основных вида аппликации:
·
предметная – вырезанные части
имеют простую, чёткую форму и пропорции, создаётся образ, не связанный с
каким-либо сюжетом;
·
сюжетно-тематическая –
соответствие определённому сюжету (взятому из сказки или придуманному
самостоятельно);
·
декоративная – украшение открыток,
рамок фото узорами из геометрических фигур.
Поговорим сегодня о симбиозах и попробуем создать их в
аппликациях. Эти отношения характерны для видов с очень разными
потребностями, где они удачно дополняют друг друга. Обязательное условие
подобных отношений — совместная жизнь, определённая степень сожительства
организмов. Различают несколько разновидностей симбиотических отношений: протокооперация, мутуализми
собственно симбиоз.
Опыление пчелами разных растений.
Распространение муравьями семян некоторых растений леса.
Клевер и шмель. Только шмели с их длинным хоботком могут
опылять цветки клевера, недоступные другим опылителям.
Кедровка, питающаяся только семенами (орешками) кедровой
сосны, является единственным распространителем её семян.
Сойка, распространяющая жёлуди дуба, делая запасы на зиму, закапывает
жёлуди. Не все собственные тайники птицы в последствие находят, семена
прорастают; сойка тем самым невольно помогает дубу распространяться. Это
мутуализм
Взаимоотношения рака-отшельника и актинии. Актиния поселяется
на раковине, в которой живет рак-отшельник, и своими, снабженными
стрекательными клетками, щупальцами создает для него дополнительную защиту.
Рак-отшельник перетаскивает актинию с места на место, увеличивая тем самым
территорию её охоты; кроме того, актиния может потреблять в пищу и остатки от
трапезы рака-отшельника.
Лишайники представляют собой тесное взаимовыгодное
сожительство представителей разных царств: грибов и водорослей. Тело лишайника
состоит из густого сплетения грибных нитей и разбросанных между ними клеток
водоросли. Благодаря симбиозу лишайники достигли высокого видового разнообразия
(более 20 тыс. видов) и получили способность жить в самых суровых условиях: в
полярных областях, на голых скалах, на коре деревьев, в высокогорьях.
Примером мутуализма является симбиоз рыб-клоунов с актиниями.
Вначале рыба слегка касается актинии, позволяя ей ужалить себя и выясняя точный
состав слизи, которым покрыта актиния, — эта слизь нужна актинии, чтобы она
сама себя не жалила. Затем рыба-клоун воспроизводит этот состав и после этого может
прятаться от врагов среди щупалец актинии. Рыба-клоун заботится об актинии —
вентилирует воду и уносит непереваренные остатки пищи. Рыбки никогда не
удаляются далеко от «своей» актинии. Самцы прогоняют от неё самцов, самки —
самок. Территориальное поведение, видимо, стало причиной контрастной окраски.
В зависимости от характера
взаимоотношений видов-комменсалов выделяют три вида:
• комменсал ограничивается
использованием пищи организма другого вида (например, в извивах раковины
рака-отшельника обитает кольчатый червь из рода Nereis, питающийся остатками
пищи рака);
• комменсал прикрепляется к организму
другого вида, который становится «хозяином» (например, рыба-прилипала
плавником-присоской прикрепляется к коже акул и др. крупных рыб, передвигаясь с
их помощью);
• комменсал селится во внутренних
органах хозяина (например, некоторые жгутиконосцы обитают в кишечнике
млекопитающих).
Другой вариант комменсализма: односторонняя помощь
растения-«няни» другому растению. Так, береза или ольха могут быть няней для ели:
они защищают молодые ели от прямых солнечных лучей, без чего на открытом месте
ель вырасти не может, а также защищают всходы молодых елочек от выжимания их из
почвы морозом. Такой тип взаимоотношений характерен лишь для молодых растений
ели. Как правило, при достижении елью определенного возраста она начинает вести
себя как очень сильный конкурент и подавляет своих нянь.
Имеются также многочисленные примеры симбиоза, выгодного для
одного вида и не приносящего другому виду ни пользы, ни вреда. Например,
кишечник человека населяет множество видов бактерий, присутствие которых
безвредно для человека. Аналогично, растения, называемые бромелиадами (к
которым относится, например, ананас), обитают на ветвях деревьев, но получают
питательные вещества из воздуха. Эти растения используют дерево для опоры, не
лишая его питательных веществ. Растения питательные вещества делают сами, а не
получают из воздуха

file_name: Методические материалы к занятиям внеурочной деятельности П23.docx

title: Методические материалы к занятиям внеурочной деятельности Живая лаборатория       Приложение №23


extracted_text:
Лекция по теме:
Особливість підприємницької діяльності в Україні
Кожна країна має
свої географічні, економічні, демографічні, соціально-політичні умови, які
впливають на особливість розвитку підприємництва:
—географічні
—
Україна
має різноманітний і потужний природно—ресурсний потенціал і сприятливе
географічне положення, багата мінеральними, земельними та рекреаційними ресурсами;
—економічні
—
це
пропозиція товарів і попит на певні види товарів, обсяги грошових коштів, які
покупці можуть витратити на покупки, надлишок або брак робочих місць, робочої
сили. На економічну обстановку впливає також обсяг позикових коштів, до яких
звертаються підприємці при фінансуванні своїх ділових операцій і які надають їм
кредитні установи;
—демографічні— наявність
економічно активного населення, трудових ресурсів, його статево—вікових
груп, народжуваність, смертність і т. д.;
—соціальні — пенсійне
забезпечення, компенсації, допомоги при народженні дитини й ін. Істотну роль
відіграють моральні та релігійні норми, які залежать від соціально-культурного
середовища. Це має прямий вплив на попит. Соціальні умови впливають на
ставлення окремої людини до роботи, що, в свою, чергу впливає на результати
праці.
Важливу
роль у формуванні підприємництва України відіграє підготовка кадрів:
організація навчання сучасних методів підприємницької діяльності, створення
мережі консультативних центрів. Велике значення має створення правового поля.
Це, насамперед, наявність законів, які регулюють підприємницьку діяльність,
створюють найбільш сприятливі умови для розвитку підприємництва, спрощена
процедура відкриття та реєстрації підприємства, захист підприємця від
державного бюрократизму, вдосконалення податкового законодавства, розвиток
співпраці із зарубіжними країнами. Розглядаючи кожне окреме питання щодо
соціально-економічного реформування в Україні, слід перш за все підходити з
позицій доцільності впровадження того чи іншого світового досвіду саме в нашій
країні з її національними, історичними та соціально-психологічними особливостями.
У
сучасних економічних дослідженнях виділяють такі елементи підприємницького
середовища: економічний стан; політична ситуація; правові, соціально-культурні,
технологічні, географічні, інституціональні, організаційно-технічні. Останніми
роками вчені-економісти, характеризуючи особливості ситуації в Україні, все
частіше вдаються до таких визначень, як «нестабільна економіка» або
«економічна криза». Крім кризового забарвлення, специфіка економічної ситуації
в Україні має широкий спектр ознак моделі національного господарювання. Серед
них історико-економічні традиції, національно-культурні навички праці і підприємництва,
демографічні особливості господарювання в його ретроспективі та інші фактори,
врахування котрих обов'язкове як при теоретичному обґрунтуванні національної
концепції підприємництва, так і в практиці сталого економічного розвитку
України.

У контексті
історичного розвитку підприємництва України можна виділити такі етапи:
—   перший етап
збігається з еволюційним розвитком капіталізму в Росії, коли так зване
українське підприємництво виступало в якості складової частини
загальноросійських ринкових відносин;
—   другий етап також
позбавлений української ментальності, пов'язаний із непівським псевдоренесансом
ринкових відносин, які стали глобальною провокацією і пасткою для ділових людей
того часу;
—   третій етап збігся
з початком перебудови і поділяється в Україні на два періоди: радянський і
пострадянський. Останній можна назвати національним лише умовно, тому що в його
основі лежить не стільки алгоритм національної специфіки ініціативної
економічної діяльності, яка поступово відроджується, скільки постсоціалістична
ментальність екс-радянської тіньової економіки інтернаціонального змісту.
Звичайно,
не можна заперечити наявності потужного імпульсу, якого додала перебудова
альтернативним соціалізму формам економічної активності. Водночас, якщо
говорити про глибинне коріння сучасного підприємництва, то воно лежить в
економічних прошарках періоду застою. Саме цей генотип вітчизняного бізнесу
визначає сучасні недоліки, які багато в чому зумовлюються минулим. У ці роки в
міру деградації режиму стали з'являтися господарські й правові ареали
альтернативної економічної діяльності. У цих нішах стали зароджуватися і
набирати обороти напівлегальна та нелегальна підприємницька діяльність. Саме ці
радянські корені визначили хиби постсоціалістичного українського
підприємництва.
Сучасні чинники
зовнішнього економічного середовища виступають у якості каталізаторів появи
негативного впливу ретропричин і перевершують їх у своєму впливі, який має
деформуючий характер. Серед таких чинників можна виділити:
— перший чинник — відсутність
на початковому етапі відродження національної економіки послідовної
проринкової політики держави, реального ринкового курсу, підтриманого державною
владою. Відсутність руху до цивілізованого ринку зумовило відповідну якість та
імідж вітчизняного підприємництва. Воно почало ідентифікуватися з
напівлегальним і кримінальним секторами тіньової економіки й у цій якості
визначає стан нашої пост-соціалістичної економіки;
— другий чинник — атмосфера
політико-правової нестабільності, відсутність економіко-правового середовища,
яке б відповідало ринковим стандартам. Мова йде не про законодавчий захист
підприємців від ризику функціонування в умовах конкурентного середовища, а про
те, що підприємництво може нормально розвиватися тільки за наявності юридичних
гарантій від неправомірних зазіхань з боку держави, юридичних і фізичних осіб
на приватну власність, вільну конкуренцію, право успадкування та інші права.
Іншими словами, існування всіх тих гарантій, що забезпечують економіко-правовий
статус підприємця. Такі гарантії створюють конституція, господарське законодавство
і сукупність чинників, що забезпечують стабільність у країні;
— третій чинник полягає в
тому, що становище українського підприємництва визначається існуючим у межах
національного інвестиційного поля ризиком — економічним і позаекономічним. У
такій обстановці підприємцями намагаються стати не тільки здатні до цієї
діяльності люди, а і їхні антиподи, для яких полем діяльності є
кримінально-економічне середовище. Важливим чинником аномального економічного
ризику є дефіцит відповідних правових традицій, поваги до законів. Останнє
поряд з іншим означає, що багатьох бажаючих стати підприємцями спиняє минулий
досвід, коли можна було відразу позбавитися всього;
— четвертий чинник — полягає в
тому, що, незважаючи на офіційно проголошене право на власність, громадяни не
мають законодавчого захисту. В цьому зв'язку найважливішим чинником є
відсутність реальної приватизації, коли більшість громадян країни не є
суб'єктами відношень приватної власності на засоби виробництва. Тому українське
підприємництво позбавлене можливості поповнювати свої ряди за рахунок
високоморальних і енергійних людей. Знівечена ідея приватизації, проведення її
без урахування інтересів як колективу працівників, так і адміністрації,
відсутність великих національних капіталів, справедливої законодавчої бази для
залучення в процес приватизації іноземних інвесторів не дали очікуваних
позитивних результатів;
—       п 'ятим
чинником є деформації і гальмування розвитку ци
вілізованого підприємництва та наростання монополістичних
тенденцій у сфері дії підприємницьких (особливо комерційних)
структур, в основі яких лежить протиправне суміщення, зрощу
вання політичної влади й господарського підприємництва в
умовах перехідної економіки. Аналогічність цих процесів із по
гляду закономірностей розвитку монополістичних тенденцій у
ринковій економіці послідовного еволюційного типу полягає в
тому, що монополізм у такій економіці є природною реакцією
на загострення конкурентної боротьби і породжується економі
чно обумовленим бажанням суб'єктів підприємництва піти най
легшим та найдешевшим шляхом. Становлення цивілізованого
підприємництва в нашій державі можливе тільки за умови лік
відації впливу всіх вищезазначених чинників і причин, що їх
породжують.
До
основних причин можна віднести: недостатню теоретичну базу; відсутність дієвих
механізмів реалізації державної політики, спрямованої на підтримку
підприємництва; високий податковий тиск; обмеженість або повна відсутність
матеріально-фінансових ресурсів; недосконалість системи підготовки і
перепідготовки кадрів для підприємницької діяльності; стихійні, невпорядковані
дії підприємців внаслідок інформаційної ізоляції.

Підприємницька
діяльність за своєю природою є дуже вразливою в умовах нестабільності і різних
коливань ринкової кон'юнктури. Саме тому підприємництво вимагає формування
специфічного середовища, яке б сприяло його динамічному розвитку.
Підприємницьке середовище інтегрує в собі суспільно-економічну ситуацію, що
охоплює ступінь економічної свободи, наявність підприємницького інституту,
домінування економічних зв'язків ринкового типу, діапазон можливостей для
формування і використання капіталу (фінансових ресурсів).
Таким
чином, підприємницька діяльність в Україні здійснюється на основі таких
принципів:
— вільний вибір
діяльності;
— вільний найм
працівників;
— самостійне
встановлення цін відповідно до законодавства;
— самостійне
формування програми діяльності й вибір постачальників та споживачів;
— вільне
розпоряджання прибутком, який залишається після внесення платежів;
— отримання та використання
матеріально-технічних фінансів, трудових і природних ресурсів, використання
яких не заборонене державою;
— самостійне
здійснення підприємництва юридичною особою зовнішньоекономічної діяльності. В
умовах становлення і розвитку ринкових відносин в Україні особливого значення
набувають проблеми, пов'язані з функціонуванням основних учасників ринку й
суб'єктів господарської діяльності. В ході становлення та розвитку ринкових
форм господарювання актуальною стає проблема підвищення ефективності використання
матеріальних і трудових ресурсів та відповідно вдосконалення організаційної
діяльності у сфері матеріального виробництва, надання послуг і виконання робіт.
— Протягом усього
періоду існування України як самостійної держави безперервно ведуться дискусії
щодо шляхів економічної перебудови в країні та заходів для вдосконалення
механізмів функціонування соціально-економічного середовища. Висувається
багато пропозицій ученими різних фахових напрямів, представниками певних
наукових шкіл, ідеологами, політиками. Але провідне місце серед них посідає
проблема підприємництва як комплексу особливих функцій, спрямованих на
забезпечення розвитку і вдосконалення господарського механізму, постійне
оновлення економіки господарюючих суб'єктів, створення інноваційного поля
діяльності. Саме цей напрям соціально-економічного розвитку стає предметом
дослідження не тільки науковців, а й тих, кого цікавить можливість практичного
впровадження ідей, пов'язаних із різними аспектами підприємництва. В цьому
аспекті заслуговують на увагу дослідження та практичний досвід В. Василенка,
який працював на Полтавщині. Саме йому належить розвиток професійної діяльності
з використанням: традицій і регіональних особливостей, які дали початок
розвитку підприємництва в регіоні. Як підкреслює А. В. Буси-гін, у реальному
житті зустрічаються не тільки

професійно
зорієнтовані підприємці, тобто люди, які зробили усвідомлений вибір, але й
ті, хто приймає подібне рішення вимушено. Усвідомлюючи ситуацію, в якій вони
опинилися, вони шукають джерела індивідуального доходу або більших, ніж вони
мають, індивідуальних доходів. До цього вони звертаються не тому, що це відповідає
їхньому життєвому устрою, а тому що іншого рівноцінного джерела вони не
бачать.
Необхідність звернення
до підприємницької активності характеризує цей тип економічної діяльності як
вуличне підприємництво. Вуличне підприємництво, як правило, не передбачає
попереднього отримання спеціальних знань, професійної підготовки. Людина, яка
займається тією чи іншою формою вуличного підприємництва, робить спробу
поєднувати свої можливості з потребами навколишнього середовища.
До більш поширених
типів вуличного підприємництва можна віднести такі:
• перепродаж — придбання
товарів для його подальшого продажу за більш високою ціною за умов відсутності
у підприємця стаціонарного торговельного приміщення;
• виробництво
кустарним способом товарів народного споживання і реалізація їх у місцях
масового скупчення споживачів.
Немало
українських учених розглядають підприємництво як, перш за все, організацію
економічної діяльності, а потім уже отримання прибутку. У ст. 42 Господарського
кодексу України підприємництво визначається як самостійна, ініціативна,
систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється
суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і
соціальних результатів та одержання прибутку. Якщо порівняти визначення
підприємницької діяльності, що подане у Господарському кодексі України, з
визначенням у Законі України «Про підприємництво», то незмінним залишилось
виділення таких рис підприємницької діяльності, як самостійність,
ініціативність, систематичність і наявність власного ризику в процесі
здійснення господарської діяльності.
На відміну від
визначення підприємницької діяльності в Законі України «Про підприємництво»,
де вказана спрямованість такої діяльності на виробництво продукції, виконання
робіт, надання послуг та здійснення торгівлі з метою отримання прибутку, в
Господарському кодексі України ця спрямованість більш узагальнена й позначена
як діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних
результатів з метою отримання прибутку.
Господарський
кодекс України є нормативною базою для здійснення підприємницької діяльності.
Саме він регламентує ступінь свободи підприємницької діяльності, її основні
принципи, організаційні форми підприємництва, права найму працівників і
соціальні гарантії щодо використання їх праці, загальні гарантії для
підприємців, державну підтримку підприємства, відповідальність суб'єктів
підприємництва, діяльність

іноземних
підприємців в Україні, припинення підприємницької діяльності.
Для підприємницької діяльності провідне значення має характеристика сучасного ринкового механізму, основними ознаками якого є:
— наявність
необмеженої кількості товаровиробників;
— надання сервісних
послуг;
— «човникова»
діяльність, яка пов'язана з переміщенням товарів: купуючи їх в одному місці,
«човник» продає їх в іншому.
Таким чином, під
вуличним підприємством розуміється доцільна діяльність з продажу товарів та
надання певних послуг в обмеженому асортименті й обсязі або кустарне
виробництво товарів із метою отримання індивідуального доходу.
Згідно із
Господарським кодексом України, який набув чинності з 1 січня 2004 року,
підприємництво розглядається як комерційна господарська діяльність. Незважаючи
на те що офіційна статистика не дає повної картини про стан розвитку малого
підприємництва в Україні і при його оцінюванні необхідно робити деякі поправки
(у тому числі —
на
наявність тіньового малого бізнесу), разом із тим можна скласти загальне
уявлення щодо масштабності для України завдання формування нового сектора
економіки.
Результати
досліджень основних показників розвитку малого підприємництва свідчать про те,
що за багатьма з них Україна набагато відстає від розвинутих країн.
Наведемо деякі з
таких показників:
•  за численністю і
обсягом власності частка малих підприємств та кооперативів становила 10—15 %, тоді як у
розвинутих країнах —
від
50 до 80 %;
•  частка працюючих у
малому підприємництві становить близько 8 % від чисельності всіх працюючих,
тоді як у країнах із ринковою економікою — не менше ніж 50 %;
•  внесок малого
бізнесу у створення ВНП—
10—15 % порівняно
з 60—80
% у
розвинутих країнах.
Протягом
останніх років зберігається тенденція нерівномірного розподілу суб'єктів
малого підприємництва на території України, майже половина малих підприємств
зосереджена в Києві, Донецькій, Львівській, Дніпропетровській та Харківській
областях (табл.
1.2).
За офіційними
даними, впродовж останніх років простежується тенденція збільшення кількості
малих підприємств. Результати аналізу динаміки зростання малих підприємств в
Україні за останні десять років свідчать про те, що їх чисельність у 2004 році
порівняно з 1994
роком
зросла більше ніж у 2,5
раза.


extracted_text:
Учет прочих
необоротных материальных активов

Положения стандарта 7 “Основные средства” распространяются на другие
необоротные материальные активы, которые делятся на следующие классификационные
группы:
библиотечные фонды;
малоценные необоротные материальные активы;
временные (нетитульные) сооружения;
природные ресурсы;
инвентарная тара;
предметы проката;
прочие необоротные материальные активы.
Как и основные средства, другие необоротные материальные активы должны
использоваться в хозяйственной деятельности более одного года или операционного
цикла, если он больше года.
Малоценные необоротные материальные активы (МНМА) отличаются от основных
средств лишь стоимостью. При этом предприятиям дано право самостоятельно
устанавливать стоимостные признаки предметов, входящих в состав МНМА. Граница
стоимости между основными средствами и МНМА устанавливается предприятием в
приказе руководителя об учетной политике.
Так, например, два предприятия с одного завода-изготовителя приобрели по
одному холодильнику одинаковой стоимостью по 830 рос.руб. без НДС. Первое
предприятие зачислило холодильник в состав основных средств, т.к. учетной
политикой предусмотрена стоимость основных средств свыше 500 гривен за единицу.
Второе предприятие зачислило приобретенный холодильник в состав МНМА потому,
что его учетной политикой предусмотрена стоимость единицы объекта основных
средств свыше 1000 рос.руб.
Для учета и обобщения информации о наличии и движении других необоротных
материальных активов предназначен счет 11 “Другие необоротные материальные
активы”.
По дебету этого счета отражаются поступления на предприятие
приобретенных, созданных, безвозмездно полученных других необоротных
материальных активов по первоначальной стоимости; сумма затрат, связанных с
улучшением объекта (реконструкцией, модернизации); сумма дооценки. По кредиту
счета 11 отражается выбытие вследствие продажи, безвозмездной передачи или
ликвидации, а также в случае частичной ликвидации объекта, и сумма их уценки.
Счет 11 “Другие необоротные материальные активы” имеет следующие
субсчета:
111 “Библиотечные фонды”, по которому ведется учет наличия и движения
библиотечных фондов;
112 “Малоценные необоротные материальные активы”, предназначенный для
обобщения информации о стоимости предметов, срок полезного использования
которых больше одного года, стоимость ниже основных средств, установленная
непосредственно предприятием по приказу об учетной политике;
113 “Временные (нетитульные) сооружения” для учета временных сооружений,
находящихся в эксплуатации на строительных площадках объектов строительства;
114 “Природные ресурсы”, предназначенный для учета наличия и движения
приобретенных природных ресурсов для добычи (газа, нефти, угля, соли и т.д.);
115 “Инвентарная тара”, на котором ведется учет многооборотной
инвентарной тары;
116 “Предметы проката” для учета наличия и движения активов,
предназначенных для выдачи на прокат;
117 “Прочие необоротные материальные активы”. На этом субсчете ведется
учет наличия и движения прочих необоротных материальных активов, которые не
нашли отражения на других субсчетах счета 11.
Синтетический учет других необоротных материальных активов (кредит счета
11) ведется в Журнале 4. Аналитический учет ведется по каждому объекту этих
активов. Для этого могут быть применены карточки, оборотные ведомости,
конторские книги и т.д.
Амортизация других необоротных материальных активов начисляется по
методам, предусмотренным для начисления амортизации основных средств.
Амортизация МНМА и библиотечных фондов может начисляться в первом месяце
использования объекта в размере 50 % его амортизи-руемой стоимости и  вторые 50
% - в месяце их списания с
баланса в связи с непригодностью к дальнейшему использованию или в первом
месяце использования объекта 100 % его стоимости.
Метод амортизации выбирается предприятием самостоятельно.
В учете сумма начисленной амортизации других необоротных материальных
активов относится на расходы деятельности в корреспонденции со счетом 132
“Износ других необоротных материальных активов”.
Синтетический учет счета 131 ведется в Журнале 4. Аналитический учет
износа ведется соответственно по видам других необоротных материальных активов.
  При отражении в учете операций с другими необоротными материальными
активами применяются следующие бухгалтерские проводки (табл. 3).
Таблица 3 - Отражения в учете операций с необоротными  материальными
активами

Содержание операции

Дебет

Кредит

Оприходованы приобретенные у поставщиков:

техническая литература для библиотеки

153

631

МНМА

153

631

инвентарная тара

153

631

предметы проката

153

631

начисленный налоговый кредит по НДС

641

631

Переданы в эксплуатацию со склада:

техническая литература для библиотеки

111

153

МНМА

112

153

инвентарная тара

115

153

предметы проката

116

153

Одновременно начислен износ в размере 100 % на:

техническую литературу для библиотеки

92

132

МНМА

91, 92

132

предметы проката прямолинейным способом

23

132

инвентарную тару производственным способом

23, 93

132

Списаны МНМА, пришедшие в негодность

132

112

Оприходованы материалы от списания МНМА

209

746

Оприходованы МНМА, полученные как взнос в

уставный капитал участниками

112

46

Выполнены строительные работы подрядчиком

на временном складском помещении на стройплощадке без НДС

153

631

Начислен налоговый кредит по НДС

641

631

Помещение склада введено в эксплуатацию

113

153

Начислена амортизация на складское помещение

151

132

Геологоразведочной организацией возмещены

153

685

расходы сельскохозяйственному предприятию за

114

153

посевные земли, занятые под добычу руды

685

311

alt: По дебету этого счета отражаются поступления на предприятие приобретенных, созданных, безвозмездно полученных других необоротных материальных активов по первоначальной стоимости; сумма затрат, связанных с улучшением объекта…