extracted_text:
Розділ 12. Страхування кредитних та фінансових
ризиків

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

12.1. Економічний зміст страхування кредитних
ризиків
У стосунках між кредитором (позикодавцем) та його
боржником (позичальником) предмет їхнього спільного інтересу — кредит — створює
різні економіко-правові ситуації: для боржника — зобов’язання повернути позику,
а для кредитора — право вимагати її повернення за попередньо узгодженими
умовами. Невиконання з різних причин цих домовленостей загрожує кредиторові
фінансовими збитками, яких він намагається уникнути з допомогою різних
доступних заходів правового та матеріального характеру. При цьому правове
забезпечення передбачає, що належні кредиторові суми можуть бути повернені йому
третіми особами.
Правове забезпечення може набирати багатьох форм.
Найпоширеніші з них такі: порука третьої особи згідно з цивільним правом,
гарантія, передання (цесія) кредиторської заборгованості боржника, застава
рухомого та нерухомого майна. Матеріальне забезпечення кредиту на відміну від
правового полягає у безпосередньому переданні кредиторові замість отриманого
кредиту еквівалента його вартості у грошах чи інших майнових цінностях.
Матеріальне забезпечення може також набирати різних форм: застави валютних
засобів, коштовностей та інших цінностей, блокади коштів на рахунках,
депозитів, передання рухомого майна на час до повернення кредиту.
Попри високу надійність зазначених форм
забезпечення кредитів їх застосування часто буває незручним, важкодоступним і
невигідним для учасників кредитних відносин. За цих умов найбільш доступною та
надійною формою фінансового забезпечення інтересів кредиторів стає страхування.
Страхування
кредитів базується на визнанні ризику неплатежу чи неплатоспроможності позичальників, який
формується у процесі кредитування.
Історичний прообраз страхування кредитів
убачається в комісійній операції, за умовами здійснення якої укладалася
додаткова угода, названа делькредере.
Комісіонер за відповідну додаткову винагороду, яка вважалася платою за взяття
ризику комісійної операції, гарантував комітентові, що вексель на проданий у
кредит товар буде викуплено у визначений термін. Отже, угода делькредере
набувала характеру вексельної поруки, згідно з якою в разі неповернення боргу
третьою стороною комісіонер зобов’язаний був виплатити відшкодування
комітентові у повному обсязі заборгованості. Це означає, що широковідома
комісійна операція являла собою початкову форму страхування кредитів з усіма
необхідними атрибутами страхової операції: ризиком неповернення кредиту,
визначеним обсягом відповідальності, страховою премією у формі додаткової
винагороди та реальним відшкодуванням збитків.

Рис. 12.1. Схема делькредерного страхування
кредитів
Відмінністю комісійної операції від класичної
страхової є те, що окремий комісіонер не був у змозі вирівняти ризики
неповернення кредитів серед доволі великої сукупності кредиторів, а тому не міг
забезпечити стабільності своїй діяльності протягом тривалого періоду. Таке
завдання стає під силу лише професійним страховим закладам, які на умовах
«делькредере» можуть гарантувати кредиторам страхове відшкодування заподіяних
їм збитків.
Таке страхування може здійснюватися у двох
варіантах. У першому кредитор (страхувальник) страхує загалом усю
заборгованість до повернення всіма його боржниками. У другому варіанті кредитор
страхує заборгованість кожного позичальника зокрема. Щоправда, істотним
недоліком другого варіанта є можливість селекції ризиків, тобто передання на
страхування лише «поганих» ризиків, а тому страховики звертаються до нього дуже
неохоче.
У разі делькредерної
форми організації страхових відносин кредитори (банки,
інвестори та інші) відіграють роль страхувальників і застрахованих одночасно, а
тому страхові відносини обмежуються лише стосунками між двома сторонами —
страховиком і страхувальником. Ці відносини можна подати схематично
(рис. 12.1).
Делькредерне страхування складається з двох груп
страхових відносин: страхування товарних кредитів і страхування фінансових
(грошових) кредитів. У першій групі страховий захист забезпечується як
внутрішньому, так і зовнішньому (експортно-імпортному) товарообігу, який
здійснюється на кредитній основі. Другу групу делькредерного страхування
становлять операції зі страхування фінансових кредитів, тобто переважно тієї
частини споживчих кредитів та кредитів під інвестиційні потреби, яка видана у
грошовій формі.
Майновий інтерес кредитора може бути захищений
посередньо — шляхом страхового захисту платоспроможності його боржника. За цієї
форми страхових відносин страхувальником є позичальник. Він, безпосередньо
страхуючи свою платоспроможність, посередньо захищає інтереси свого вірителя —
кредитора. Водночас страховик, страхуючи платоспроможність позичальника, дає
тим самим гарантію кредиторові повернути йому борг. Отже, із правового боку ця
страхова операція є, по суті, наданням страховиком страхового гарантійного
зобов’язання, яке для кредитора слугує заставою на випадок неповернення йому
боргу. З огляду на це у страховій теорії та практиці страхові відносини такого
характеру іменуються заставними, або гарантійними.
Економічний
зміст страхової гарантії
зводиться до того, що страховик замість отриманої невисокої
страхової премії бере на себе — замість боржника — роль гаранта оплати його
повної заборгованості у визначених термінах на користь застрахованого
(бенефіціанта) цієї гарантії.
При гарантійному (заставному) страхуванні у
відносини вступають не дві, як при делькредерному страхуванні, а три сторони:
кредитор — суб’єкт, на користь якого має бути
виконане зобов’язання і який одночасно є застрахованим та бенефіціантом
страхової гарантії;
позичальник — суб’єкт, зобов’язаний повернути
борг, він же страхувальник;
гарант — страховий заклад, який гарантує
виконання зобов’язань, він же страховик.
ці взаємовідносини сторін унаочнює
рис. 12.2.

Рис. 12.2. Взаємовідносини сторін при
гарантійному страхуванні
Як показує міжнародна господарська практика, в
умовах заставного (гарантійного) страхування предметами страхового захисту
(страхових гарантій) можуть бути різні вартості, передані на кредитних засадах
одними суб’єктами іншим. Такими вартостями, зокрема, крім банківських позик,
можуть бути суми належного до сплати мита або ж інших прикордонних податків та
зборів, суми належних компенсацій за невчасне виконання будівельно-монтажних
робіт, невиконання поставок товарів та інших контрактів, суми отриманих
авансів, які підлягають поверненню. Це так звані класичні зобов’язання, під які
надаються страхові гарантії.
У групі заставного (гарантійного) страхування
практикується також особливий напрямок страхового захисту — страхування фінансових гарантій. Техніка надання
страхових гарантій стає дедалі різноманітнішою. Саме тому кредити, видані під
різні фінансові гарантії, об’єднуються у дві групи:
а) кредити, повернення яких гарантується
залученням давно відомих фінансових інструментів. Ідеться про іпотечні та
банківські кредити, які видаються під заставу іпотеки або іншого майна, що
належить позичальникам. Іпотека та інше майно стають предметами страхування, а
позичальник відповідно — страхувальником і застрахованим в одній особі;
б) кредити, повернення яких гарантується
борговими зобов’язаннями фінансового характеру: облігаціями, акціями,
комерційними паперами, сертифікатами фінансових активів підприємств. З огляду
на різноманітність видів гарантій їх поділяють на гарантії, що стосуються
відносин між приватними суб’єктами, та гарантії, що стосуються відносин, у яких
одна зі сторін є суб’єктом загальнонародного, державного значення. Емітенти
боргових зобов’язань самі й ініціюють таке страхування, щоб підняти довіру до
себе.
Процедура надання страхових гарантій передбачає
виконання тих самих дій, що й при укладанні типових договорів страхування:
o
визначення предмета страхової гарантії та його основних
характеристик;
o
оцінювання ризику на підставі поданої та додатково отриманої
інформації;
o
визначення умов угоди про надання страхової гарантії;
o
розрахунок страхового тарифу та визначення порядку сплати
страхової премії.
при гарантійному страхуванні, як і при
делькредерному, застосовують два способи надання страхового захисту:
o
одноразовий — застосування щодо окремої кредитної операції, яка
потребує страхової гарантії;
o
багаторазовий, оборотний — щодо загальної кількості операцій, які
можуть бути здійснені одним боржником протягом часу дії угоди про гарантійне
страхування.
Серед розмаїття кредитних відносин, які
здійснюються на сучасному кредитному ринку, особливого значення набувають
кредитні послуги, відомі як кредит
довіри. Прикладом такого кредиту є добрі, довірчі відносини між
працедавцем (кредитором) та найнятим працівником (боржником). Такі відносини
можуть набувати реального змісту в переданні працедавцем своєму працівникові у
тимчасове користування засобів транспорту або ж інших цінностей. Отже, виникає
ризик невиправдання довіри працедавця. На випадок завдання йому збитків
працівником працедавець може застрахуватися. Цей вид страхування, як бачимо, з
одного боку, має характер делькредерного, бо страхувальником є кредитор, а з
другого — набирає форми страхової гарантії, оскільки страховий поліс становить
предмет застави. Саме тому немає підстав страхування довіри однозначно
відносити до делькредерної чи заставної групи.
Отже, беручи до уваги різноманітність характеру
операцій, пов’язаних із безпосереднім страхуванням кредитів та наданням
страхових гарантій сторонам кредитних взаємовідносин, кредитне страхування можна визначити
як господарський механізм, мета якого — задовольнити випадкові оцінювані
майнові потреби, які виникають з ризику неповернення кредиту, перерозподіливши
втрати між суб’єктами кредитно-страхових відносин.
Видове розмаїття кредитного страхування як із
практичних, так і з теоретичних міркувань потребує класифікації за істотними
критеріями та зведення в єдину систему ієрархічного типу. Головною ознакою,
притаманною кожному виду кредитного страхування, є безпосередній чи посередній
спосіб організації страхового захисту кредитних відносин. Згідно з цією
істотною ознакою загальну систему видів кредитного страхування можна подати
такою схемою (рис. 12.3):

Рис. 12.3. Класифікація видів страхування
кредитів

12.2. Організаційні форми
страхування кредитів

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Страхова практика, спираючись на спільні засади кредитного страхування
та враховуючи особливості обслуговування ризиків, які виникають при здійсненні
різних видів кредитних відносин, виробила ряд організаційних форм страхування кредитів.
Назвемо їх у порядку економічної значущості.
o
Страхування товарних кредитів;
o
страхування кредитів під інвестиції;
o
страхування споживчих кредитів;
o
страхування кредитів, виданих під заставу;
o
страхування кредитів довіри.
Страхування
товарних кредитів є операцією делькредерного типу, що
передбачає відшкодування втрат, які настали внаслідок невиконання
короткотермінових кредитних вимог з товарного постачання та надання послуг.
Сфера застосування товарних кредитів у високорозвинених ринкових системах є
майже необмеженою. Понад 80 % світової торгівлі здійснюється наданням
кредитів. Воно охоплює всі галузі господарства. Поряд із класичними сферами
виробництва й торгівлі останніми роками таке страхування дедалі більше проникає
у сферу послуг. Проте розвиток кредитних відносин є лише передумовою виникнення
страхування кредитів. Головна його причина — масові випадки неплатоспроможності
покупців-позичальників, зумовлені різними чинниками: невигідною кон’юнктурною
ситуацією як в окремих галузях, так і в усьому економічному секторі, брак
власних обігових коштів; спадаюча відсоткова ставка; помилки в управлінні через
складність сучасного менеджменту; зростаюча внутрішньогалузева та міжгалузева
конкуренція, стагнація потреб і споживання.
При страхуванні товарних кредитів об’єктом
страхування стає, як правило, весь товарний обіг протягом року.
Продаж товарів може здійснюватися не лише
безпосередньо — продавцем покупцеві, а й посередньо — на умовах факторингу, тобто з участю
посередника — фактора чи факторного банку. Господарська практика знає багато
видів факторингу. З огляду на порядок врахування ризику неплатоспроможності
боржника найістотнішого значення набуває факторинг повний і неповний. Головною
ознакою повного факторингу є те, що ризик неплатоспроможності боржника тяжіє на
факторі. У разі застосування неповного факторингу ризик неплатоспроможності
лягає на продавця. З погляду продавця-кредитора найбажанішим видом факторингу є
повний факторинг з переданням ризику торговельної операції на фактора. Цей
ризик може бути охоплений страхуванням.
Відповідальність страхового закладу при
страхуванні в умовах факторингу дорівнює повній вартості контракту, тобто сумі
заборгованості, яка має бути сплачена боржником факторові. Договори страхування
можуть укладатися на кожну окрему операцію або (як у разі регулярних
торговельних відносин) на підставі генеральної угоди.

Рис. 12.4. Механізм функціонування страхової
угоди в умовах факторингу
Страхування
кредитів під інвестиції здійснюється на базі операції з
придбання інвестиційних засобів за рахунок наданих постачальниками кредитів.
Кредити під інвестиції можуть надаватися не лише в товарній, а й у грошовій
(готівковій чи безготівковій) формі. У першому випадку кредиторами є виробники
і продавці інвестиційних засобів, а в другому — кредитні установи, однаково
зацікавлені у своєчасному і повному поверненні заборгованості. З метою
забезпечення її повернення застосовується відповідна форма страхового захисту.
Більш популярним є страхування матеріальних кредитів, виданих для інвестиційної
діяльності. Цільовий характер використання таких кредитів є очевидним. На
відміну від них фінансові (банківські) кредити оцінюються як нестрахувальні (через
меншу певність щодо їх цільового використання).
Важливим методом кредитування інвестиційної
діяльності є надання лізингового
кредиту. Таке кредитування може здійснюватися як безпосередньою
переданням виробникам і власникам основних засобів у довгострокову оренду, так
і за посередництвом спеціальних лізингових закладів. У вітчизняній
господарській практиці роль лізингодавців-посередників можуть виконувати
комерційні банки. Вони, застосовуючи фінансовий лізинг, мають змогу купувати
основні засоби і передавати їх в оренду за відповідну плату. Як важливий
елемент цієї плати передбачається ризикова надбавка, призначена на покриття
збитків, які можуть виникнути в лізингодавця в разі несвоєчасного внесення
орендної плати або ж неповернення об’єктів лізингу. Проте більшу ефективність у
справі захисту інтересів лізингодавця може мати застосування страхування умов
виконання лізингових операцій. Типова схема взаємовідносин між сторонами, які
беруть участь у лізинговій операції та її страхуванні, набирає такого вигляду
(рис. 12.5):

Рис. 12.5. Взаємовідносини сторін при страхуванні
лізингових операцій
Обсяг страхової премії, як і ризикова надбавка,
обчислюється з урахуванням платоспроможності орендаря. З огляду на трудність
довготермінового прогнозування фінансового стану орендарів страхові заклади
виявляють помірну стриманість при укладанні договорів страхування лізингових
операцій.
Страхування
споживчих кредитів здійснюється на випадок настання
неплатоспроможності тих позичальників, які отримали банківські чи товарні
кредити на споживчі потреби, тобто для невиробничого споживання. Оскільки
користувачами споживчих кредитів є фізичні особи, то основні причини виникнення
їхньої неплатоспроможності або неплатоспроможності їхніх сімей можуть бути
такі: випадки смерті позичальників чи позбавлення їх можливостей отримувати
повноцінний, регулярний дохід через повну або часткову втрату ними
працездатності чи джерела постійного заробітку.
При страхуванні споживчих кредитів
страхувальником є, як правило, позичальник — фізична особа. Він же
безпосередньо вступає у відносини зі страховиком. Наявність страхового
забезпечення є необхідною умовою здійснення кредитної угоди. Оскільки основними
ризиками неплатоспроможності є ризики фізичного, біологічного та соціального
функціонування особи, то технічно страхування споживчих кредитів будується на
тих самих засадах, що й особисте страхування. У разі настання страхового
випадку обов’язок повернення кредиту лягає на страховика. В умовах продажу
товарів «у розстрочку»
споживчі кредити можуть мати «амортизаційний» характер, який передбачає
почастинну сплату отриманого кредиту. Страхування такого кредиту (його
залишкової частини) набуває вигляду «термінового» страхування зі змінною
(спадною) страховою сумою. Умови надання та повернення такого кредиту є
однаково вигідними як для кредитора, так і для позичальника, а тому цей кредит
стає вельми популярним на кредитному ринку.
У сучасній практиці кредитно-страхових відносин
ініціаторами та безпосередніми учасниками договорів страхування можуть бути
банки у випадку надання ними банківських кредитів (на умовах почастинного їх
погашення) для придбання споживчих товарів. Схему взаємозв’язків між учасниками
таких кредитно-страхових відносин унаочнює рис. 12.6.

Рис. 12.6. Схема відносин у разі страхування
споживчих кредитів
Страхові тарифи формуються із врахуванням величини
першої виплати покупцем, кількості визначених періодичних, почастинних погашень
кредиту (термін його надання) і, безперечно, надійності позичальника, яка може
бути досить мінливою. Це спонукає страхові заклади до страхування, а банки — до
надання кредитів лише на якомога коротший термін і в невеликих сумах. Бажаної
надійності такі кредитні відносини між кредитором і позичальником можуть
досягти за умови застосування спеціального способу забезпечення зобов’язань —
застави.
Страхування
кредитів, виданих під заставу, може здійснюватися тоді, коли
позичальник забезпечує повернення кредиту переданим у заставу належним йому
нерухомим чи рухомим майном. очевидно, що майно, передане у заставу, піддається
небезпеці знищення або пошкодження, що загрожує платоспроможності позичальника
і може призвести до втрати ним можливості повернення боргу. Отже, предмети
застави потребують страхового захисту. Закон України «Про заставу» визначає
механізм страхування заставлених предметів. Він, зокрема, покладає на заставодавця
обов’язок страхування нерухомих об’єктів та предметів іпотеки, переданих ним у
заставу. Таке страхування має здійснюватися за рахунок коштів заставодавця
(страхувальника) у повній вартості заставленого майна, але на користь
заставодержателя.
У разі порушення заставодавцем обов’язків щодо
страхування предмета іпотеки заставодержатель має право вимагати дострокового
повернення основного боргу або застрахувати предмет іпотеки за свій рахунок,
але в інтересах заставодавця із наступним стягненням з нього витрат зі
страхування.
У разі застави (закладу) рухомого майна
заставодержатель, якщо інше не передбачено договором застави, зобов’язаний
страхувати предмет закладу в обсязі його вартості за рахунок і в інтересах
заставодавця. Отже, в таких ситуаціях ідеться про безпосереднє страхування
предметів застави майна, вартість якого становить гарантію платоспроможності
позичальника і виконання ним зобов’язань перед своїм кредитором від усіх
ризиків. Таким чином, при страхуванні заставленого майна (іпотеки) страхувальником
і застрахованим є заставодавець, а заставодержатель є суб’єктом, на користь
якого укладено страхову угоду, тобто бенефіціантом.
Згідно з характером взаємовідносин між сторонами
страхового процесу в разі настання страхового випадку (втрати предметом іпотеки
своєї вартості через пошкодження або знищення) першочергове право на отримання
суми належного страхового відшкодування має заставодержатель — кредитор.
Виплата страхового відшкодування кредиторові є забезпеченням його лише перед
удаваною явною (хоча й потенційно можливою) неплато-спроможністю позичальника.
Водночас виплата страхового відшкодування безпосередньо страхувальникові
створює небезпеку його нецільового використання заставодавцем.
Сучасне законодавство багатьох європейських країн
дає змогу перейти від страхування предметів застави до безпосереднього
страхування кредитів, виданих під заставу. Його зміст полягає в тому, що угода
про страхування кредиту набуває характеру страхової гарантії, виданої
кредиторові (застрахованому) страховиком. Відповідно страховим випадком
визнається неповернення позичальником у встановлені терміни заборгованості
кредиторові. Факт настання страхового випадку, який заявляється і стверджується
кредитором, дає підставу страховикові виплатити страхове відшкодування в обсязі
непогашеної частки заборгованості. У свою чергу, страховик як заставодержатель
отримує право на стягнення на свою користь належної йому суми за рахунок
реалізованої іпотеки. Перед укладанням договору про заставу заставодавець
зобов’язується застрахувати призначене для застави майно від тих ризиків, які,
на думку страховика, можуть загрожувати іпотеці втратою її вартості. Страхові
тарифи встановлюються на рівні, який відповідає величині ризиків. Як правило,
іпотека страхується на умовах «від усіх ризиків». Після цього нотаріальним
актом іпотека оформляється на користь страхувальника, який одночасно стає
заставодержателем. Інтегральною частиною страхового полісу є копія кредитної
угоди між кредитором-застрахованим та позичальником-страхувальником.
Страхування
кредитів довіри пропонує підприємцям захист від незадовільних
фінансових наслідків, збитків, завданих власним персоналом, якому з огляду на
виконувані ним службові обов’язки необхідно довіряти майнові цінності.
Зазначене страхування дає змогу:
o
уникати зайвої турботи про матеріальні цінності, що полягає у виникненні
особливих вказівок та інструкцій;
o
запобігати прямим збиткам і втратам;
o
уникати в кожному випадку потреби отримувати докази цілості
матеріальних цінностей.
Страховик відшкодовує страхувальникові майнові
збитки, котрі йому завдані
його довіреними особами шляхом чи в результаті вчинення ними недозволених дій.
Отже, це страхування є специфічним видом страхування відповідальності службових
осіб. Зміст страхування кредиту в цьому разі полягає у страхуванні «кредиту
довіри». Проте матеріальною субстанцією цього кредиту є вартість матеріальних
цінностей, котрі неначе надаються в розпорядження у кредит третім особам.
Колискою страхування кредиту довіри (недовіри) є
Англія. Ще в 1840 році страхова компанія Guarantee Society of London продала
перший поліс, за умовами якого компанія гарантувала працедавцям матеріальний
захист на випадок збитків, завданих їм їхніми службовцями в разі несумлінного
виконання покладених на них обов’язків. До цього часу таку гарантію
забезпечувала звичайна готівкова застава в певному домовленому розмірі.
Особливого розмаху цей вид страхування набув у США в період міграційного буму.
Працедавці змушені були користуватися послугами здебільшого невідомих
працівників, які наймалися на службу. Необхідні були гарантії, що й сприяло
утвердженню нового виду страхування. Сьогодні страхування довіри
(«Fidelity-Insurance») в США провадить більш ніж 200 страхових компаній.
Страхування кредиту довіри (недовіри)
практикується здебільшого як загальне й охоплює всіх без винятку службовців та
працівників. Завдяки цьому працедавець уникає необхідності надмірного нагляду
за окремими працівниками, що, в свою чергу, не дає підстав для їх
дискримінації, забезпечує солідний страховий захист і полегшує персональні
відносини.
останніми роками особливим різновидом страхування
довіри стало страхування комп’ютерних зловживань. Воно захищає власників
комп’ютерних систем від збитків, які завдаються їм у результаті використання
електронної обробки інформації шляхом зовнішнього вторгнення в комп’ютерну
систему з метою пошкодження носіїв інформації, зміни програм, внесення
фіктивних рахунків, зняття з них коштів і їх подальшого привласнення. Величина
страхової відповідальності в цих випадках установлюється за домовленістю між
страховиком і страхувальником.

12.3. Страхування депозитів

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Для успішної кредитної діяльності комерційним банкам потрібні значні
кредитні ресурси. З метою їх поповнення банки широко залучають кошти юридичних
та фізичних осіб у вигляді добровільно зроблених ними вкладів. Кошти в
готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті,
які розміщені клієнтами на їхніх іменних рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання і підлягають виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов договору, називаються депозитами. Кошти, отримані
у формі депозитів, комерційні банки активно використовують у своїй кредитній
діяльності. Ця діяльність, як відомо, пов’язана з ризиком неповернення коштів,
наданих банкам у кредит. Тому за умови, що банк не подолає ризику неповернення
йому кредиту, цей ризик передається клієнтам банку — власникам депозитів. Перед
ними постає загроза втратити кошти, довірені банкові, через його загальну
неплатоспроможність.
Депонування грошових коштів у комерційних банках
часто розглядається їх вкладниками (депонентами) як форма прибуткової
інвестиційної діяльності. Тоді співучасть депонентів у ризику
неплатоспроможності банків, яка настала внаслідок неповернення йому кредитів,
певною мірою може вважатися доречною. Проте найбільш масова категорія
депонентів, передусім фізичні особи, роблять вклади лише з огляду на потребу
заощадження та надійного зберігання власних коштів. Крім того, і багато
юридичних осіб іноді змушені зберігати власні кошти на депозитних рахунках у
банках згідно з вимогами чинного законодавства. Отже, у цих випадках немає
підстав для непогодженого перекладення ризику неплатоспроможності банку на його
клієнтів. Масове неповернення банкам депонованих коштів підносить звичайну
негативну фінансово-банківську ситуацію до рангу вагомої соціально-економічної
і навіть політичної проблеми. Саме тому постає гостра потреба створити на
страховій основі ефективну систему захисту інтересів вкладників від наслідків
ризику неплатоспроможності їхніх банків.
Система страхового захисту депозитів, уперше
застосована банками США, була заснована згідно з вимогами Банківського закону
від 1933 року, який зобов’язав створити державну організацію — Федеральну
корпорацію страхування депозитів. Протягом багатьох десятиліть ця корпорація
страхує всі види банківських депозитів за рахунок спеціального фонду
страхування депозитів, створеного щорічними внесками комерційних банків.
Страховий захист поширюється лише на 100 тис. доларів суми депозиту вкладника.
У разі банкрутства банку Федеральна корпорація покриває його зобов’язання перед
вкладниками у визначеній квоті. Попри цілий ряд недоліків цієї системи, які
виявилися протягом часу її функціонування, вона стала моделлю, яку наслідують у
багатьох країнах світу.
Необхідність широко впроваджувати систему страхування банківських депозитів
зумовлюється ось чим:
o
загальним спадом довіри до банків;
o
потребою надання допомоги тим банкам, які потрапили у скрутну
фінансову ситуацію;
o
потребою стабілізації фінансових ресурсів банків — усунення причин
до передчасної ліквідації депозитів вкладниками, занепокоєними станом їх
надійності;
o
обов’язком захисту споживача-клієнта, який не завжди володіє
достатньою інформацією про фінансову кондицію банку, якому довіряє свої
заощадження.
Беручи до уваги актуальність розглянутих щойно
питань для всіх банківських систем, 30 травня 1994 року Європейський Союз
ухвалив спеціальну Директиву 94/19/ЄС щодо впровадження програм страхування
депозитів країнами — членами Європейського Союзу, а також країнами, які мають
намір приєднатися в майбутньому до Європейського Союзу. Ця Директива побудована
на включеному до Маастріхтського трактату принципі субсидіарності, згідно з
яким рекомендації Союзу визначають лише необхідний мінімум вимог загального
характеру, не заперечуючи права окремих країн застосовувати корисніші для них
вирішення проблем страхування депозитів. А директивою встановлено такі вимоги
до членів Союзу:
а) система депозитного страхування повинна
мати національний характер, тобто гарантувати безпеку депозитів не лише в межах
своєї країни, а й на території інших країн, якщо там діють філії вітчизняних
банків;
б) обов’язкова участь банків у системах
страхування депозитів;
в) мінімальна квота повної страхової
відповідальності має становити 20 тис. євро (для Іспанії та
Португалії — 15 тисяч євро). Тепер ці квоти (страхові суми) є досить
різновеликими навіть у тих країнах, які мають однаковий рівень економічного
розвитку.
Отже, поза зазначеними рекомендаціями національні
системи депозитного страхування можуть набувати різних рис. Проте, як показує
міжнародний досвід, в основу побудови цих систем потрібно покласти такі
принципи:
o
Інституційний характер організації депозитного страхування, тобто
вона має базуватися на створенні самостійного міжбанківського страхового фонду
за ретроспективним методом. Фонд має бути керований як товариство взаємного
страхування зобов’язань банків перед вкладниками.
o
Фонд страхування депозитів має формуватися суворо на страховій
основі, що передбачає вирівнювання ризиків окремих банків.
o
участь у депозитному страхуванні усіх банків та інших фінансових
закладів, які приймають депозити, обов’язкова.
o
Імперативність регуляційних норм діяльності систем депозитного
страхування.
o
Змішаний характер організації систем депозитного страхування, який
передбачає організаційну та фінансову співучасть як недержавних, так і
державних структур.
o
Обмеженість страхової відповідальності банків установленою квотою
відшкодування депозитів.
o
Власна участь застрахованих у покритті ризиків неповернення
депозитів. Може бути застосована регресивна шкала розрахунку страхового
відшкодування.
o
Диференціація страхових тарифів у межах банків-страхувальників
згідно зі ступенем їх загальної ризикогенності, яка постійно і докладно
вивчається фондом депозитного страхування.
o
Окремі підходи до страхування вкладів фізичних та юридичних осіб.
o
Страхове відшкодування надається на одного вкладника, а не на один
вклад.
Страховий захист депозитів в Україні здійснюється
за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому
законодавством.
12.4. Страхування від втрат
прибутку

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

В економічній, страховій літературі зміст поняття фінансового ризику
не є однозначним. Здебільшого страхування
фінансових ризиків розглядається у вузькому та широкому
розумінні. У вузькому розумінні це страхування тлумачиться як страхування лише
кредитних ризиків, а широке його розуміння охоплює також усі види страхового
захисту тих ризиків, які виявляються в будь-якій сфері визначених фінансових
відносин або безпосередньо спричинюють фінансові втрати.
Згідно з класифікацією ризиків, пропонованою
Першою директивою ЄЕС від 24 липня 1973 року, до групи фінансово-кредитних
ризиків віднесено як ризики, що виявляються у зв’язку із наданням кредитів, так
і ризики, які призводять до інших фінансових збитків. серед більш ніж десяти ризиків,
об’єднаних у фінансову групу, найбільш загрозливим є ризик втрат прибутку.
Прибуток є одним із найважливіших результативних показників
фінансово-економічної діяльності будь-якого господарського суб’єкта. Отже,
страхування від втрат прибутку є найбільш репрезентативним видом страхування
фінансових ризиків.
На відміну від багатьох видів страхування,
предметом захисту яких є наявне майно, страхування
від втрат прибутку є формою страхового захисту господарських
суб’єктів від втрат майбутньої користі. Випадкова втрата майбутньої користі (у
даному разі — очікуваного прибутку) може настати передусім з причин випадкового
спаду виробничого процесу або навіть його зупинки. Збитки, яких господарський
суб’єкт може зазнати внаслідок цього випадку, не обмежуються лише втратою
майбутньої користі. До них слід також додати кошти, витрачені на оплату так
званих постійних потреб, зумовлених необхідністю постійно підтримувати
життєдіяльність господарського суб’єкта, а також пов’язаних із процесом його
повернення до попередньо визначеної виробничої програми. Крім того, якщо
зниження чи призупинення виробничого процесу настало внаслідок непередбаченого
випадку, то обсяг збитків може зрости за рахунок витрат, які здійснені з метою
протистояння наслідкам цього випадку. Отже, втрата майбутньої користі, а
відповідно і її страховий захист, ніколи не виявляються самостійно.
Страхування від втрат прибутку є страхуванням
комплементарним для багатьох так званих базових видів страхування.
Найпоширенішою базою для приєднання до страхування від втрати прибутку є
страхування від ризику вогню (див. підрозділ 11.1). Воно, як комплексний вид
страхування, може при цьому здійснюватися у будь-якій формі, що передбачає
різноманітну композицію ризиків — чи то у формі «від усіх ризиків», чи й у формі
FLEX, яка передбачає стандартне об’єднання кількох найпоширеніших ризиків: Fire
— вогню, Lighting — удару блискавки, Explosion — вибуху. Поява хоча б цих
традиційних ризиків призведе не лише до кількісних втрат реально існуючого
майна, а й до тимчасового призупинення чи сповільнення ходу виробничого
процесу, а відповідно — і до втрати очікуваного прибутку.
З огляду на значну поширеність ризику вогню
вогневе страхування користується найбільшою популярністю серед страховиків і
страхувальників як базове для здійснення страхування від втрат прибутку. У
світовій практиці страховий захист очікуваного прибутку ґрунтується також на
інших майнових видах страхування. Конкретними видами такого страхового захисту
є MLOP (Machinery Loss of Profit Insurance — страхування від втрати прибутку
через аварію машин) та ALOP (Advance Loss of Profits — страхування втрат
прибутку, спричинених перенесенням насамперед строків початку виробничого
процесу, пов’язаного із модернізацією чи реконструкцією виробничого об’єкта).
Звичайне страхування майнових засобів досить
часто покриває лише незначну частину втрат, яких господарський суб’єкт зазнав
унаслідок прояву ризику. Набагато більшими можуть бути його втрати, завдані
неотриманням сподіваного прибутку. Проте на звичайне базове майнове страхування
покладається завдання забезпечити кошти, достатні для відтворення знищених
засобів та предметів виробництва. З цією метою найбільш бажаним було б
страхування майна основних фондів у його новій вартості від базових
(найпоширеніших) ризиків.
Така форма страхової відповідальності, яка
передбачає принцип «нове за старе», тобто коли страхова сума об’єкта береться
на рівні його відновлюваної вартості, уже запроваджувалася в загальному порядку
у Німеччині та Австрії ще в 1929 році. Організація такого страхового захисту
стосувалася здебільшого ризику вогню. Таке страхування є середнім типом між
страхуванням реальних майнових втрат у їх залишковій вартості і страхуванням
втрат очікуваної користі, тобто страхуванням утрачених можливостей.
Страхове відшкодування, отримане при страхуванні
у «новій вартості», дає змогу вчасно відновити виробничий процес, перерваний
через настання випадкової події. Страхування від втрати прибутку передбачає
виплату відшкодування, яке замінює для застрахованого суб’єкта регулярне
надходження грошових коштів, необхідних для фінансування господарського
процесу, зберігання фінансової кондиції на такому рівні, який був би досягнений
при ненастанні страхового випадку.
Страхова відповідальність при страхуванні від
втрат прибутку є збірною й охоплює такі види збитків:
o
витрати, які мають постійний характер і є необхідними навіть
протягом виниклої перерви виробничого процесу;
o
прирости витрат на виробництво, а також додаткових витрат,
спрямованих на отримання спаду виробництва в умовах, які склалися після
страхового випадку. Нагромадження цих збитків зумовлює оренда додаткових
виробничих площ, машин, механізмів, оплата праці за роботу в позаурочний час та
інші заходи;
o
втрата прибутку, обчислювана за спеціальною методикою.
Крім втрати прибутку, яка може статися через
безпосереднє пошкодження майна і сповільнення чи зупинення виробничого процесу,
прибуток може бути втрачений також тоді, коли настане страховий випадок у
кооперанта даного господарського суб’єкта. Кооперант, який відіграє роль постачальника,
зазнавши безпосередніх майнових втрат, не зуміє виконати домовленостей про
постачання. Це призведе до таких самих негативних наслідків, як і вимушена
перерва виробничого процесу через пошкодження майна. Велика ймовірність
настання таких випадків також дає підстави для відповідного додаткового
страхового захисту від їх наслідків. Такий вид страхування дістав назву
Contingency Business Interruption — від випадкового переривання бізнесу і може
охоплювати такі самі ризики, що їх охоплює основне страхування від втрати
прибутку.
Загальний обсяг страхової відповідальності
страховика при страхуванні від втрат прибутку визначається величиною страхової
суми. Страхова сума для потреб цього страхування обчислюється на базі
передбачуваного обсягу прибутку та обсягу постійних витрат, які можуть
скластися у господарському році. У практиці страхування від втрат прибутку
застосовується поняття прибутку — брутто. Прибуток-брутто, у свою чергу,
складається з двох частин: власне прибутку в економічному значенні цього
поняття, названого прибутком-нетто, та постійних витрат, які є чистими втратами
в умовах простою виробництва.
На відміну від постійних витрат змінні витрати
безпосередньо пов’язані з потребами виробництва. Це передусім сировина,
матеріали, транспортні витрати та інші елементи затрат. Проте поділ витрат на
постійні та змінні не є простим. Він потребує уважного аналізу кожної
конкретної ситуації. При цьому слід спиратися як на матеріали бухгалтерського
обліку, так і на особливості технології та організації даного виробництва.
Вагомим елементом витрат є, як відомо, видатки на оплату праці, насамперед
виробничого персоналу. По суті — це змінні витрати. Однак з позиції виробничої
та соціальної політики страхувальник не може уникнути цих витрат на період
перерви виробництва. Адже існує необхідність зберегти кваліфікований виробничий
персонал, а в разі тимчасового звільнення якихось працівників страхувальник
зобов’язаний матеріально їх забезпечити.
Якщо взяти до уваги, що виробничий оборот
страхувальника ідентичний виручці, отриманій ним від реалізації товарів та
послуг, то величину прибутку-брутто можна обчислити спрощеним методом — методом
віднімання від величини виробничого обороту суми витрат змінного характеру.
Прибуток-брутто страхувальник обчислює за спеціальною
методикою, причому його розрахунки мають бути підтверджені аудитором.
Розрахунок прибутку-брутто є необхідним доповненням до заяви страхувальника про
бажання застрахуватися від втрат прибутку. При подальшому розрахунку страхової
суми на основі прибутку-брутто враховуються також усі чинники, які по-різному
впливають на виробничий оборот та його складові елементи. Мають бути враховані
сезонність виробництва, позиція страхувальника на ринку, загальні тренди
розвитку підприємства і всієї галузі, показники діяльності кількох попередніх
років. Додержуючи зазначених вимог щодо калькуляції величини страхової суми,
можна максимально точно передбачити обсяги майбутніх виплат страхового
відшкодування.
Особливістю страхування від втрат прибутку є те,
що обсяг збитку залежить не стільки від розміру знищень (як у разі звичайних
майнових страхувань), скільки від тривалості перерви виробничої діяльності.
Чинник часу характеризується специфічним параметром, який визначається і
застосовується лише при страхуванні від втрат прибутку — терміном відшкодування.
Ним є розрахунковий період діяльності підприємства, протягом якого
нагромаджуються негативні результати від перерви виробництва через майнові
збитки.
Тривалість цього періоду визначається
безпосередньо страхувальником і має відповідати максимальній тривалості часу,
необхідного підприємству для досягнення обсягу виробничого обороту, який воно
мало до настання страхового випадку. Розрахунок цього терміну, як правило,
доручається висококваліфікованим спеціалістам — менеджерам ризику, брокерам.
Вони мають врахувати не лише чинник часу, а й інші чинники, а саме: конструкцію
застрахованих об’єктів, вид господарської діяльності, складність виробничої
технології, наявність та доступ до фінансових ресурсів, необхідних для відновлення
діяльності.
Страховик, як правило, погоджується на
запропонований страхувальником термін відшкодування. Цей термін є періодом,
лише в межах якого страховик несе відповідальність за втрату прибутку. Саме
тому як страховик, так і страхувальник розуміють, що тривалість терміну
відшкодування є найважливішим чинником впливу на страхову суму. Щоправда, у
страховій практиці не додержують прямої залежності між установленим терміном
відшкодування та обсягом страхової суми. У тих випадках, коли термін відшкодування
береться коротшим за 12 місяців, страховики застосовують таблиці фракційного
типу: для коротших термінів страхова сума встановлюється відносно вищою, ніж
для триваліших термінів. Найпоширенішим є термін відшкодування тривалістю від
кількох місяців до одного року. Місце терміну відшкодування в розрахунках
прибутку-брутто, який належить відшкодувати, можна показати схематично
(рис. 12.7) (Jaroslaw A.
Gniadek, Jacek Lisowski. Ubezpieczenia Majatkowe. — Poznan,
1996. — S. 109).

Рис. 12.7. Вплив терміну відшкодування на
прибуток-брутто
Страхові тарифи для потреб страхування від втрат
прибутку розраховують згідно з вимогами загальної методики з урахуванням певних
особливостей оцінки ризику, який покладено в основу даного страхування.
Зокрема, ризик втрати прибутку завжди є похідним від ризику настання майнових
збитків як свого базового ризику. Особливість їх взаємозв’язку полягає також у
тому, що між ними немає кількісної залежності. Адже навіть незначна майнова
шкода здатна призвести до зупинки цілого виробництва, до цілковитої втрати
прибутку. Отже, страховий тариф має враховувати ймовірності настання таких
ризиків:
а) базового ризику (пошкодження, або
знищення майнових засобів);
б) ризику сповільнення або зупинення
виробничого процесу.
Крім цього, при калькуляції страхового тарифу
мають ураховуватися такі особливості господарської діяльності страхувальника:
а) сезонність виробництва;
б) тривалість терміну відшкодування;
в) характер конкуренції в даній галузі;
г) частка власної участі у фінансуванні
ризику втрати прибутку. Власна участь може становити, наприклад, 5 робочих
днів, що означає початок відповідальності страховика із шостого дня перерви
виробництва.

Скачано с www.znanio.ru

file_name: Розділ 12.doc

alt: Економічний зміст страхової гарантії зводиться до того, що страховик замість отриманої невисокої страхової премії бере на себе — замість боржника — роль гаранта оплати його…

alt: Тривалість цього періоду визначається безпосередньо страхувальником і має відповідати максимальній тривалості часу, необхідного підприємству для досягнення обсягу виробничого обороту, який воно мало до настання страхового…

alt: Крім цього, при калькуляції страхового тарифу мають ураховуватися такі особливості господарської діяльності страхувальника: а) сезонність виробництва; б) тривалість терміну відшкодування; в) характер конкуренції в даній…

title: Розділ 12


extracted_text:
Министерство
образования, науки и молодежной политики Краснодарского края Государственное
бюджетное профессиональное образовательное учреждение Краснодарского края
«Армавирский механико – технологический техникум»

УТВЕРЖДАЮ
Директор ГБПОУ КК АМТТ
________________А.Л. Пелих
«15» февраля 2020 г.

ТЕМЫ ВЫПУСКНЫХ КВАЛИФИКАЦИОННЫХ ДИПЛОМНЫХ
ПРОЕКТОВ
для студентов группы 4 А т/в 9-16 специальности
 08.02.07 Монтаж и эксплуатация внутренних
сантехнических устройств, кондиционирования воздуха и вентиляции
на 2019-2020 уч. год

Рассмотрены и одобрены на
заседании
цикловой комиссией технических
дисциплин и МДК
Протокол № 8 от 14.02 2020
г.
Председатель  ЦК
______________ Е.А.Рендович

№ п/п

Ф.И.О.

Темы дипломных проектов

1

Алиев Абубакар Алибегович

Реализация
  монтажа системы отопления двухэтажного жилого дома в г. Хасавюрте

2

Амбарян Сергей Романович

Проектирование
  системы водоснабжения и водоотведения двухэтажного жилого дома в г. Армавире

3

Аникеев Александр Сергеевич

Разработка
  системы холодного и горячего водоснабжения и водоотведения помещения кафе на
  50 мест

4

Воробьев Николай Валерьевич

Устройство
  системы водоотведения и водоснабжения одноэтажного жилого дома в г. Армавире

5

Воскобойников Руслан Андреевич

Разработка
  системы водоотведения и водоснабжения производственного корпуса промышленного
  предприятия (по заявке ООО «АЛМЗ»)

6

Генко Никита Сергеевич

Проектирование
  системы отопления и вентиляции магазина-склада непродовольственных товаров в
  г. Новокубанске

7

Гепало Родион Андреевич

Проектирование
  системы водоснабжения и водоотведения коттеджа (по заявке ИП Гепало Т.Е.)

8

Мишин Алексей Васильевич

Устройство
  системы холодного водоснабжения и водоотведения административно-бытового корпуса
  двухэтажного здания в г. Армавире

9

Еременко Юрий Владимирович

Проектирование
  системы водоотведения одноэтажного жилого дома в г. Кропоткине

10

Ермаков Никита Александрович

Проектирование
  системы водоснабжения трехэтажного жилого дома в г. Армавире

11

Давыдов Владимир Юрьевич

Реализация
  монтажа системы водоотведения и водоснабжения двухэтажного жилого дома в г. Армавире

12

Косенко Евгений Евгеньевич

Разработка
  системы водоснабжения и водоотведения трехэтажного здания в г. Армавире (по
  заявке предприятия ИП Ветров)

13

Лазарев Никита Владимирович

Проектирование
  системы вентиляции и отопления производственного цеха в г. Новокубанске

14

Родионов Владислав Николаевич

Разработка
  системы вентиляции воздуха производственного помещения (по заявке ОАО РЖД
  «Российские железные дороги»)

15

Партус Иван Юрьевич

Разработка
  автономной системы горячего водоснабжения частного дома

16

Поплавский Алексей Александрович

Устройство
  системы водоотведения и вентиляции одноэтажного административно- бытового
  здания

17

Протосевич Даниил Андреевич

Проектирование
  системы отопления трехэтажного общежития в г. Армавире (по заявке предприятия
  ОАО «ЭЛТЕЗА» Армавирский электромеханический завод)

18

Савраев Андрей Игоревич

Проектирование
  системы водоснабжения двухэтажного жилого дома в г. Армавире

19

Саргсян Гарик Ваграмович

Проектирование
  системы водоснабжения и водоотведения магазина непродовольственных товаров в
  п. Степном

20

Тишин Илья Юрьевич

Проектирование
  системы отопления банно-прачечного комплекса в г. Армавире

21

Чеканов Андрей Владиславович

Разработка
  автономной системы отопления частного коттеджа

22

Шулимов Никита Федорович

Устройство
  системы холодного и горячего водоснабжения одноэтажного жилого дома

Преподаватель     ______________ Казетов С.Н.

Скачано с www.znanio.ru

file_name: Темы ВКР_2020тв.docx

alt: Ф.И.О.Темы дипломных проектов 1

alt: Поплавский Алексей Александрович


extracted_text:
Праздник 1 апреля
Дата
проведения: 03.04.2021 г.
Участники:
обучающиеся 1 – 4 классов  .
Учитель :
Черная  Г. В..
                      Ход мероприятия.
1. Здравствуйте, уважаемые взрослые и
ребята.
В России первоапрельские шутки появились при Петре I. Он и сам любил
подшучивать над другими и не обижался, когда шутили над ним. И до сих пор мы
неофициально отмечаем 1 апреля. Шутки, веселые розыгрыши, смешные конкурсы,
беззаботное веселье, громкий смех — все уместно в этот день. Сегодня мы
проведем шуточные состязания для повышения улыбаемости и хохотаемости.

 Мы праздник сегодня откроем,
Нам ветер и дождь не помеха,
Ведь долго ждали, не скроем,
Наш всенародный день смеха.
На праздник, на общее веселье
Мы пригласили в гости Смех,
Забаву, Веселье и Развлеченье,
Шутку и Юмор для потех!

Нынче праздник дураков -
Россияне, здрасте!
Море шуток и стихов -
У кого зубастей?!
У кого острей язык
И покрепче нервы,
Тот сегодня знаменит,
Тот сегодня - первый!
Если ты попал впросак
Первого апреля,
То и сам не будь дурак -
Впереди неделя!!!

Поздравляю с праздником,
Праздником - проказником!
Никому не надоели
Шутки первого апреля,
А скорей - наоборот:
Посмеяться рад народ!

2. Учитель: Ребята вы все любите петь.
Поэтому сейчас вы без труда справитесь с заданием О чём или о ком поётся в
песне?

- От неё всем теплей… (Улыбка).
- С нею весело шагать по просторам….(Песня).
- Рисунок мальчишки…(Солнечный круг, небо вокруг).
-Они сделаны из цветочков, звоночков, из тетрадок и
     перекладок…(Девчонки)
- Если с ним вышел в путь, веселей дорога…(Друг).
- Она всё лежит, да на солнышко глядит…(Черепаха)

3. Конкурсная программа.

Конкурс « Кто быстрее
     надует воздушный шар»
Конкурс « Танго втроём»
     дети танцуют, а между ними шарик.

3. Конкурс «Отгадайте загадки». А ну, кто здесь самый веселый и
находчивый?

Лихо мерили шаги
Две огромные ноги.
Сорок пятого размера
Покупал он сапоги.
Дяди Степы каждый шаг
Описал поэт ...
(Михалков, а не Маршак).

Кто с утра до ночи варит,
К овощам предельно строг,
Рыбу вкусную пожарит?
Ну конечно ...
(повар, а не педагог).

Помещенье убирает,
Пол помыть не забывает,
Только свой помоет сектор,
Это точно наш ...
(уборщица, а не директор).

Мылом, мылом, мылом, мылом
Умывался без конца,
Смыл и ваксу, и чернила
С неумытого лица.
До сих пор лицо горит!
Кто он?..
(«Мойдодыр», а не «Доктор Айболит»).

Известно, без сомненья, всем,
Кого мы здесь ни спросим,
Что по таблице шестью семь
Конечно ... (42, а не 48).

То веселый, то унылый,
Продает то хлеб, то мыло.
Или шубы, например,
Это — ...
(продавец, а не милиционер).

Кукла с синими кудрями,
Ну-ка отгадайте сами,
Не Марина, и не Даша,
Имя у нее ...
(Мальвина, а не Наташа).

4. Игра «Я»
Учитель:
Я буду задавать вопросы, а вы там, где надо, говорите - Я.
Учитель: Кто любит шоколад?
Дети: Я.
Учитель: Кто любит мармелад?
Дети: Я.
Учитель: Кто любит груши?
Дети: Я.
Учитель: Кто не моет уши?
Дети: Грязнуля.
Учитель: Кто любит апельсин?
Дети: Я.
Учитель: Кто любит мандарин?
Дети: Я.
Учитель: Кто пьёт бензин?
Дети: Машина.
5. Учитель: По многочисленным просьбам учителей и ребят на сцене
самая замечательная группа ребят со стихотворением «1 апреля» 4 класс

Отмечают праздник смеха.
Ну, потеха! Вот потеха!
Словно целый белый свет
Съел смешинку на обед!

А шальная детвора
Прямо с самого утра
Заключила договор:
Веселить любимый двор.

Постучали к тете Маше:
- Ой, сбежала каша ваша!
А она нам: "Не зевайте!
Быстро кашу догоняйте!!!"

Разгадала тетя Маша
Без труда затею нашу!
Забегаем к тете Свете:
- Ваш ковер уносит ветер!

Бросилась она во двор -
Точно: улетел ковер!
Он теперь висит на крыше.
А помог нам дядя Миша.

Невзирая на года,
Он затейник - хоть куда!
А сердитой тете Моте
Мы сказали: "Мышь в компоте!"

А она скорей к соседке:
Доставать для мышки клетку.
Мы компота отхлебнули,
Посидели, отдохнули
И оставили посланье:

"Было вкусно. До свиданья!"
Так, забыв про грусть и лень,
Мы шутили целый день.
Вот бы десять раз в неделю
Было первое апреля!

6. Конкурс "Напиться воды"
На расстоянии 6–8 метров для каждой команды ставятся два стула. На
одном – стакан, полный воды, а на другом – пустой. С помощью ложки нужно
перенести воду из одного стакана в другой.

Молодцы! Стаканы полны, и на пол почти не налили. Чисто.

7. Частушки
Доброй шуткой начинайте,
Начинайте день, друзья!
Шуткой мудрой, шуткой чуткой,
Без которой жить нельзя!

Смех полезней человеку,
Чем хороший препарат.
Кто смеется, тот в аптеку
Ходит реже, говорят.

Шутка ценится недаром,
А хорошая - вдвойне.
Больше, больше с каждым годом
Смеха, шуток в каждом дне.

Никому так не обидно,
Как Ванюше-сироте:
Проглотил живую рыбу –
Шевелится в животе.

Ходит Ваня по деревне,
Ходит - улыбается.
Оказалось, зубы вставил:
Рот не закрывается.

Все Никита забывает,
Даже туфли надевать,
Рот Никита открывает –
Забывает закрывать.

8. Конкурс Вопросы-шутки:

Сегодня будут звучать самые
необычные,
Остроумные, нелогичные,
Запутанные и заводные!
Вопросы очень смешные:
1. Как "мышеловку" написать
пятью буквами? (Кошка)
2. Кто с головой окунается в работу? (Водолаз)
3. Что такое клевое дело? (Рыбалка)
4. По каким полям не пройти, не проехать? (По полям шляпы)
5. Как разделить пять картофелин точно на двоих? (Сделать пюре)
6. Что общего у рыб и болтунов? (Без конца разевают рот.)
7. Что можно приготовить, но нельзя съесть? (Уроки)
8. Что имеет голову, но не имеет мозгов? (Лук, чеснок)
9. Как написать "сухая трава" четырьмя буквами? (Сено)
10. Какой песок в Оби? (Мокрый)

9. Конкурсы-экспромты.

а).Необычное пение:

Иногда петь "по-правильному" бывает скучно. Попробуйте исполнить
песню "Голубой вагон"), но при этом...
– зажать нос пальцами;
– набрать в рот воды;
– закусить нижнюю губу.

Учитель
Молодцы! Поете, как профессионалы.

В мире живете вы, горя не зная,
Пусть все завидуют, глядя на вас.
Будьте веселыми, будьте вы... счастливы!
Тысячу, тысячу, тысячу раз!

Ищите улыбку, цените улыбку,
Дарите улыбку друзьям.
Любите улыбку, храните улыбку –
Нам жить без улыбки нельзя!

б) А сейчас послушаем
будущих " Песняров" из 1 класса.
Все поют песню В. Шаинского «Улыбка».

10. Конкурс «Гримаса»
 Сколько смешных рожиц вы можете
скорчить, ребята? Пять? Десять? Двадцать? Для участия в конкурсе «Гримаса»
приглашаются все, кому нравится гримасничать. Чем больше смешных рожиц вы
скорчите, тем больше «конопушек» у вас будет!

Все участники конкурса становятся в ряд. «Включается» веселая музыка. Все
корчат гримасы.

Учитель

Порезвились, поиграли,
А теперь я приглашаю
Вместе с нами танцевать,
И в сторонке не стоять!
Дружными аплодисментами встречаем весёлый танец девочек и мальчиков.
11. Танец "Маленьких утят"
12.
Учитель. Итог.

Окончился праздник, настал расставания час,
Шутили, играли и нас согревали
Улыбки и блеск ваших глаз.
Запомните этот веселый День смеха,
И мы не забудем о вас.

<!--
   if (!document.phpAds_used) document.phpAds_used = ',';
   phpAds_random = new String (Math.random()); phpAds_random = phpAds_random.substring(2,11);

   document.write ("<" + "script language='JavaScript' type='text/javascript' src='");
   document.write ("http://www.uroki.net/br/adjs.php?n=" + phpAds_random);
   document.write ("&what=zone:60");
   document.write ("&exclude=" + document.phpAds_used);
   if (document.referrer)
      document.write ("&referer=" + escape(document.referrer));
   document.write ("'><" + "/script>");
//-->

<!--
google_ad_client = "pub-3756920589710894";
/* UROKI - контекст */
google_ad_slot = "9381714914";
google_ad_width = 728;
google_ad_height = 90;
//-->

google_protectAndRun("ads_core.google_render_ad", google_handleError, google_render_ad);
Всем спасибо за вниманье, за весёлый добрый смех!
И за гром аплодисментов, обеспечивший успех!

file_name: Праздник  1  апреля.doc

alt: Праздник 1 апреля Дата проведения : 03

alt: Учитель: Ребята вы все любите петь

alt: Известно, без сомненья, всем,

alt: Какой песок в Оби? (Мокрый) 9

title: Воспитательное  мероприятие "Праздник  1  апреля"


extracted_text:
Познавательно-развлекательная игра
«ПУТЕШЕСТВИЕ СО СЛУЖБОЙ 01»
Цель:
·
Пропаганда
правил пожарной безопасности
Задачи:
·
формировать
у детей знания о правилах поведения в ЧС;
·
воспитывать
чувство  уважения к профессии пожарных;
·
познакомить
с праздником «День пожарной охраны»
Оборудование:
компьютер, проектор, экран, доска с набором картинок,  две кастрюли с водой,
стаканчики, доска с изображениями предметов пожарного щита.
Место
проведения: Актовый зал
Ведущий:  Здравствуйте
ребята! Многие из вас смотрят по телевизору программы новостей, знают, какие
события происходят  в нашем огромном мире. А теперь, ответьте мне, пожалуйста,
на такой вопрос: «Кто из вас, когда-нибудь, слышал такое слово -  чрезвычайная
ситуация? ».
Ответы детей…………
Ведущий: Молодцы! Ребята, давайте,
перечислим всё то, что можно отнести к определению «чрезвычайная ситуация?!».
Ответы детей…………
Ведущий: Всем вам известно,
что на каждом шагу человека могут подстерегать различные неприятности. Аварии,
катастрофы, наводнения, землетрясения, все эти стихийные бедствия можно назвать
одним общим словом – чрезвычайная ситуация. Значит «чрезвычайная ситуация» -
это беда, которая может быть опасна для здоровья, а и иногда и жизни человека.
Существует одна служба, которая занимается именно такими ситуациями. А  вы
знаете, что это за служба? Правильно, это служба спасения.
Занимается предупреждением
чрезвычайных ситуаций, тушением пожаров и спасением людей.
Сегодня мы с вами
будем  тем путешествовать. Наше путешествие будет необычным. Путешествие со
службой «01». Слайд 1
Вам придется
проявить смекалку и эрудицию, смелость и ловкость.
Итак, отправляемся
в путешествие!
Станция 1.
 «Угадай-ка». Слайд
2-5
Ведущий: Как вы
наверное уже догадались, вам предстоит отгадать загадки:
Рыжий зверь в печи
сидит.
Рыжий зверь на всех
сердит,
 Он от злости ест
дрова,
Целый час, а может,
два. (огонь)
То назад, то вперед
ходит-бродит пароход.
 Остановишь - горе: продырявит море. (утюг)
         В
маленьком амбаре лежат сто пожаров.
Это тесный, тесный
дом:
Сто сестренок жмутся
в нем,
И любая из сестер
Может вспыхнуть,
как костер.  (спички)
         Я
мохнатый, я кудлатый,
Я зимой над каждой
хатой.
Над пожаром, над
заводом,
Над костром и
пароходом,
Но нигде - никогда
меня
Не бывает без
огня.  (дым)
Таять может, да не
лед.
Не фонарь, а свет
дает.  (свеча)
Спешит, гудит:
дорогу дай!
Моргает, глазом
синим.
Примчимся вовремя -
беда
Детей и взрослых
минет.   (пожарная машина)
Под прозрачным
стеклышком -
Маленькое
солнышко.  (лампочка)
Раскаленная стрела
 дуб свалила у
села.    (молния)
Всем готова
помогать;
И копать и
засыпать...
Как зовут меня,
ребята?
Догадались
вы?..           (лопата)
Ушки и душка.
Под ними кружка.
Полное молчит,
Пустое бренчит.
(ведро)
Станция 2.  «Юные пожарные».
Слайд 6.
Мы попали на
станцию  «Юные пожарные».
Ведущая: Среди
множества профессий и специальностей на земле, есть еще одна - предупреждать и
тушить пожар. Давно люди научились добывать огонь. Он верно служит человеку. И
сегодня без огня не обойтись: он согревает и кормит нас. Но когда люди забывают
об осторожном обращении с огнем, он становится смертельно опасным. Огонь,
выходя из повиновения, не щадит никого и ничего. Возникает пожар. Зачастую,
пожар не случайность, а результат неправильного поведения детей и взрослых.
Всякий раз, когда случается пожар, мы обращаемся к тем, кто своей профессией
избрал борьбу с огнем. Эти люди - пожарные.
В брезентовой
куртке и каске,
Забыв про
кольчужную бронь,
Решительно и без
опаски
Бросается рыцарь в
огонь. (Пожарный).
Игра: «Быстрый
пожарный»
Загадки для отбора
участников из зала.
Назовите средства
тушения пожара.
Два стула  стоят
спинками друг к другу на расстоянии метра. Под ними, на полу, протянута веревка
(поясок). На стульях лежат куртки, вывернутые на левую сторону. Задача
играющих, вывернуть куртку на правую сторону, надеть ее, обежать стул второго
игрока, сесть на свой и выдернуть веревочку из-под стула.
Победитель
награждается сладким призом.
Ведущий: Если вы назовете
его пожарником, я вас тут же поправлю: пожарник - это пострадавший от пожара. А
он - укротитель огня, и его называют иначе: пожарный! Невелика, казалось бы,
разница между словами. Но одно дело - гореть, а совсем другое - гасить. Со
словами, как и с огнем, надо соблюдать осторожность! Лишь бы как обращаться с
ними нельзя. В каждом деле есть слова, которые постороннему не понять. Есть они
и у служб спасения. К примеру, пожарный рукав. Что это такое? Если рукав,
думаете, вы, да еще и пожарный, то наверняка к одежде пожарного относится. А
вот и нет! Рукав — это толстый шланг из особой ткани. (Слайд 8). Толстый
он, когда наполняется водой. И похож он тогда на тропического змея - удава. Да
и в скатанном виде не теряет с ним сходства - будто в кольцо свернулся. Недаром
шланг в переводе на наш язык означает "змей"... Слайд 8.
А сможете ли вы
смотать пожарный рукав? Попробуйте свои силы.
Загадки для отбора
участников из зала.
*
Огонь женского рода – это…(Пламя.)
*
Может ли юмор быть пожароопасным?(Да, когда он искромётный.)
 *
Самый спортивный огонь – это... Какой?(Олимпийский огонь – символ Олимпийских
игр.)
 *
Самые новогодние виды огня – это…(Бенгальские огни, ёлочные свечи.)
 *
Как называется «огнеопасная» праздничная телепрограмма?(«Голубой огонёк».)
*
Человек, «работающий с огоньком», – это… Кто?(Пиротехник.)
*
Что пожарные запрещают своим детям делать на Новогоднем утреннике?
(Кричать:
"Раз, два, три! Елочка, гори!")
*
Пожарище – это очень большой пожар или место, где был пожар?(Это место, где был
пожар.)
*
Как говорят о человеке, много испытавшем на своем веку?(Прошёл огонь, воду и
медные трубы.)
 *
Как говорят об опасности, грозящей с двух сторон?(Меж двух огней.)
*
Что, согласно русской пословице, в огне не горит и в воде не тонет?(Правда.)
 *
Огнедышащий дракон из русских сказок – это…(Змей Горыныч.)
Задание для
участников:
Игроки  сматывают
нитки одинаковой длинны, на карандаши. Кто быстрее.
А знаете ли вы как
выглядит пожарный щит? Слайд 9
Пожарная техника
нынче сложна,
Но нам помогает не
только она.
Багор и лопата - не
дань старине,
 А средства,
пригодные к бою вполне!
Багром дотянусь до
горящих досок,
 Лопатою пламя
зарою в песок!
Я ломом открою
тяжелый замок,
Топор мне отрубит
горящий брусок!
Ведро и вода нам
помогут всегда
 И огнетушитель
здесь нужен тогда.
Когда лишь огонь
разгораться начнет!
 Пожар не
возникнет, он пропадет!
Ведущий: а теперь вам
задание. Перед вами пожарный щит, но мне кажется на нем слишком много лишних
предметов. Ваша задача убрать лишние предметы и оставить только те, что нужны
при тушении пожара. Укомплектование по памяти пожарного щита.
Команда приступает
к работе.
Ведущий: а давай те
проверим наших зрителей , знают ли они правила пожарной безопасности.
Слушайте внимательно. Когда   я
скажу вам    «Детям можно...», вы должны подумать и ответить: - Ответ «Да»
вместе с хлопками в ладоши,- если это вам можно и разрешается. Ответить «Нет» и
топать ногами, если это вам не разрешается делать самим в отсутствии
родителей.  Раз, два, три - начали: «Детям можно....(задают вопросы по
очереди). Слайд 10.
-играть
со спичками;
-рисовать;
-жечь
фотопленку;
-включать
телевизор, а самим идти гулять,
-играть
в куклы;
-включать
плиту;
-поставить
разогреваться завтрак, а самим идти гулять;
-ремонтировать
испорченный электрочайник;
-вместе
с мамой утюжить белье;
-пользоваться
ножом;
-вскипяти
себе кипятильником  воду на чай;
-играть
с легковоспламеняющимися предметами;
-оставлять
без присмотра включенную газовую плиту;
-включать
и пользоваться утюгом;
Ведущий: Ну, молодцы, все
знают. Из вас выйдут отличные пожарные. Давайте посмотрим, как справилась
команда с нашим заданием.
Осматривает
пожарный щит.
Ведущий  знакомит с
историей происхождения слов: лом, багор, топор, лопата, ведро.
Все эти слова
произошли от древних слов славянского языка. Например:
Слово багор-
произошло от слова «острый крюк». Лом - то «ломать».
Топор – от
старинного сова  «рубить, тяпать».
А знаете ли вы, как
в старину тушили пожары?
Дети отвечают.
Ведущий: Раньше пожары
тушили «всем миром». Люди выстраивались от реки до горящего дома друг за
другом и по цепочке передавали ведра с водой для тушения огня.
Сейчас вы будете
тушить горящие домики по цепочке, как в старину. Самое главное  не проливая,
донести воду до огня, четко передавать ложку из рук в руки.
Дети переливают
воду из  кастрюльки в стакан, при этом носят воду в ложке. Для создания
спортивного и интереса создается команда из зрителей, которая соревнуется с
командой игроков. Побеждает команда, первая наполнившая свой стакан.
Загадки для отбора
участников из зала.
*
Какая гора огонь извергает?(Вулкан.)
 *
Из какого дерева делают спички?(Осина.)
*
Во время полёта этих птиц кажется, что движется сплошное пламя. Что это за
птицы?(Фламинго.)
*
Какое топливо добывают на болоте?(Торф.)
*
Что старая ведьма в сказке Андерсена попросила солдата достать из дупла дерева?
Этот огнеопасный предмет и стал названием сказки.
(Огниво
– кусок камня или металла для высекания огня ударом о кремень. «Огниво» -
сказка Андерсена.)
 *
«Девчоночка махонька. Вроде куклёнки, а живая. Волосёнки рыженькие, сарафанчик
голубенький и в руке платочек». Как зовут эту героиню сказки
Бажова?(Огневушка-Поскакушка.)
 *
Кто помнит уникальную «инструкцию» барона Мюнхгаузена, как развести в походных
условиях огонь?
(«Изо
всей силы я ударил себя кулаком по правому глазу. Из глаза, конечно, посыпались
искры... Советую вам всякий раз, когда вы вздумаете развести огонь, добыть из
правого глаза такие же искры».)
*
Как называются тревожные удары колокола, созывающие людей на борьбу с
пожаром?(Набат.)

* Назовите древнегреческого мифического героя, похитившего у богов с Олимпа
огонь и передавшего его людям.(Прометей.)
 *
Как называется неугасающий факел, зажжённый на месте захоронения героев войны,
на могиле Неизвестного солдата?(Вечный огонь.)
 *
Переведите на чукотский язык фразу «дом, где горит огонь».(Яранга – переносное
жилище с конической крышей.)
Ведущий: Вот молодцы,
потушили пожар.
Огонь наш друг, но
не всегда.
 Бывает от него
беда.
Спички тоже брать
опасно.
Это всем должно
быть ясно.
Ведущий: А мы с вами
продолжим наше путешествие.
Станция 3. «Видеоминутка». Слайды
10-43
И вот мы попали на
станцию «Видеоминутка»
Давайте посмотрим
небольшую подборку и решим, кто же нам огонь, друг или враг.
Ведущий: мы с вами увидели,
что огонь может быть разным, но в любом случае, с ним нужно очень аккуратно
обращаться.
И давайте запомним
последовательность действий при возникновении пожара.
1.
Позвонить по телефону 01
2.
Покинуть горящее помещение.
Ведущий: ну я смотрю, вы
уже все знаете о том, как избежать опасной ситуации и что делать, если вдруг в
нее попадешь.
А сейчас посмотрим
как вы будете действовать вот в такой ситуации.
Игра «Спаси
животное»
2 команды.
Набирается команда из зала.
Игроки должны
подъехать на машине (игрушечная машина) к месту пожара (стул, на котором лежат
мягкие игрушки) и спасти одно животное. Следующий игрок команды делает тоже
самое. И так пока не «спасут» всех животных.
Победители получают
сладкие призы.
А мы попадаем на
следующую станцию «Игровая»
Станция 4. «Игровая» Слайд
44.
Давайте с вами
поиграем.
Игра называется
«Это я, это я, это все мои друзья!» Если вы согласны  ответить мне эти слова,
то дружно хором произносим: «Это я, это я, это все мои друзья!», а если нет, то
должны промолчать. Начинаем!
Кто, услышав запах
гари, сообщает о пожаре?
Кто из вас, почуяв
дым, закричит: «Пожар! Горим!»
         Кто за
папой проследит – курить в постели запретит?
Кто, скажите
честно, братцы, любит спичками играть?
         Кто,
почуяв газ в квартире, позвонит по «04»?
Кто от маленькой
сестрички незаметно спрячет спички?
            Кто из
вас шалит с огнем утром, вечером и днем?
Кто костров не
разжигает и другим не разрешает?
         Кто,
признайтесь нам опять, любит «бомбочки» взрывать?
Кто из вас, заметив
дым, вызывает «01»?
         Кто из вас
имеет дар – затушить лесной пожар?
Кто из вас, скажите
вслух, поджигает тополиный пух?
         Кто не
струсит и смекнет, кто на помощь позовет?
Ведущий: вот вы
какие молодцы, и вы и ваши друзья. Скажите –ка, каким должен быть настоящий пожарный?
Ответы детей:
смелый, сильный, храбрый и т.д.
Ведущий: Ну, вы
такие умницы. Я думаю после нашего путешествия, вы еще больше узнали о правилах
противопожарной безопасности.
Ну-ка вспомним.
По какому номеру
нужно звонить в случае возникновения пожара? (01)
Пожарник и
пожарный, эти слова означают одно и тоже? (нет)
Чем можно тушить
пожар? (одеяло, вода, песок, земля, огнетушитель и т.д)
Что нужно сообщить,
позвонив по телефону 01?
Когда в  нашей
стране отмечают день пожарной охраны? (30 апреля)
Слайд 45
Ну, за ваши
глубочайшие познания вы все награждаетесь удостоверениями юных пожарных и,
конечно же, сладкими сюрпризами.
Вручение
удостоверений и сладких призов.
Ведущий: понравилось вам
наше путешествие? Мне тоже было очень приятно с вами познакомиться и путешествовать
вместе. До новых встреч, друзья.

Список
использованной литературы:
1.
Праздник своими
руками. От совета до сценария /  Е.А.Воронова. – Изд.- Ростов н / Д: Феникс,
2006.- 224 . и цв. Ил. ( Зажигаем)
2.
В помощь
организаторам летнего отдыха/О.Ф Корюкина., Л.В Блудова – Курган, 2007.-34с
3.
Шутки, игры,
песни соберут нас вместе. Сценарии праздников в начальной школе./ М.А. Бесова;
худож.: В.Х. Янаев, В.Н. Куров. – Ярославль: Академия развития, 2006.- 240 с.:
ил. ( Серия: «После уроков»).
4.
Большакова. Э.Н.
Сценарии школьных праздников. – СПб.: «Паритет», 2004.-160с.
5.
 Ресурсы
интернета
http://forum.rock-video.net

http://byaki.net
http://www.bashvest.ru

Скачано с www.znanio.ru

file_name: Помнит каждый гражданин, важный номер 01.doc

alt: Ведущий: Ну, молодцы, все знают

alt: Список использованной литературы: 1

title: Методическая разработка "Пусть помнит каждый гражданин, важный номер 01"


extracted_text:
Проблемы
и рекомендации при изучении в 7 классе курса «Вероятность и статистика»
(на
основе опыта преподавания в первом полугодии 2023-2024 учебного года)
Автор: Шумилина Ольга Сергеевна,
Учитель математики
МБОУ Лесногородская СОШ
Одинцовского городского округа
Московской области
С
2023 года все школы перешли на обязательное преподавание предмета «Вероятность
и статистика», начиная с 7 класса. В нашей школе данный предмет ввели
одновременно в 7, 8 и 9-х классах, причем программа обучения для 7 класса
составлена на 3 года обучения, для 8 класса – на 2 года, для 9 класса – на 1
год обучения с выделение дополнительных часов внеурочной деятельности. Обучение
ведется по учебнику «Вероятность и статистика» Авторов Высоцкого И.Р. и Ященко И.В.
(Изд-во «Просвещение», 2023).
По
наблюдениям за прохождением программы в первые полгода обучения могу сделать
несколько общих выводов:
1.
Для 7-х классов прохождение программы требует подробного объяснения материала
учителем, перефразирования текста и добавления других, более адаптированных для
уровня обучающихся задач.
2.
8-е классы требуют меньшего участия учителя в объяснении материала, способны
самостоятельно переработать данную информацию, составить конспект и выполнить
некоторые задания без подсказки, но наблюдаются сложности с осознанием и
формулировками некоторых статистических явлений и характеристик. Соответственно
времени на освоение программы требуется меньше по сравнению с 7 классами.
3.
9-е классы могут самостоятельно переработать текст учебника, составить
подробный конспект и выполнить предлагаемые задания, скорость прохождения
материала может составлять 2-3 параграфа за 1 час урочной и 2 часа внеурочной
деятельности и времени выполнения домашнего задания.
Но
существуют некоторые моменты, на которых «спотыкаются» дети любого возраста, и
требуется пояснение учителя или дополнительная информация, отсутствующая в
учебнике, или привнесение знаний и методов решения из смежных предметов.
Рассмотрю
эту ситуацию на примере обучения 7 классов в 1 полугодии 2023-2024 учебного
года.
В
теме «Упорядочивание данных» производится работа с большим объемом данных,
выраженных многозначными числами:

И
это еще не самая большая таблица. Но по ней относительно удобно найти на
пересечении строки и столбца информацию по заданным параметрам (город - год).
Данная таблица аналогична таблице квадратов, работа с которой частично
начинается в 7 классе (алгебра «Степени») и особенно плотно в 8 классе (Алгебра
«Квадратные корни» и геометрия «Теорема Пифагора»). Практика работы по чтению
таблицы очень помогает пользоваться и таблицей квадратов в дальнейшем.
А
вот обработка данных - упорядочивание по возрастанию-убыванию в каком-либо из
столбцов дается ученикам 7 класса очень нелегко. Сравнение многозначных чисел и
десятичных дробей (соответственно, и способы сравнения, и навык быстрой работы)
осталось в 5 классе, в 6 классе основной упор делался на вычислительные навыки.
И еще детьми не приобретен навык работы с большим количеством однотипных
данных, таких как работа с координатами точек и векторов в темах 9 класса
(девятиклассникам даже со знанием формул легко запутаться, какое число куда
записать, а ведь числа гораздо проще – не такие «длинные»!).
Поэтому
основная задача учителя при преподавании детям данной темы – актуализировать
навыки сравнения многозначных чисел и вывести на «взрослый» уровень способы
сравнения тысячами и сотнями (по первым одной или двум цифрам числа), а также
навыки самоконтроля – «А все ли числа мы указали? Надо пересчитать их
количество!».
Напоминает
работу бухгалтера, с которой, собственно, и ассоциируется статистика при первом
знакомстве обучающихся с предметом.
В
данном случае все прекрасно ложится на «математические рельсы», проложенные
ранее.
Что
получилось со следующей задачей, в сюжете которой фигурирует производство
электроэнергии?

Фактически
сюжет задачи взят из практико-ориентированных задач ОГЭ по математике, но там
он предлагается детям 9 класса, прошедшим по физике тему «Электричество» и
решившим не одну задачу с различными характеристиками электричества и их
единицами измерения. Плюс в вопросах в) и г) нужно порассуждать на
экономические и политические темы (10-11 классы).
Не
спорю, это очень полезно для кругозора и развития семиклассников, однако на
объяснение и обсуждение данной задачи на уроке мне пришлось потратить чуть ли
не больше времени, чем на весь параграф целиком. Здесь пришлось вспомнить и
физику (8 класс), и экономическую географию России (9 класс). Голое
манипулирование числами детям неинтересно, а на встраивание задачи в их систему
знаний учителю нужно быть хорошо подкованным по многим школьным предметам и
постоянно импровизировать – дети задают очень неожиданные и интересные вопросы
по тексту.
Следующие
темы – «Подсчеты и вычисления в таблицах», «Столбиковые диаграммы», «Круговые
диаграммы» – очень хорошо воспринимаются детьми и замечательно отрабатывают
практику подсчета долей и процентов, а работа с калькулятором им нравится и
значительно ускоряет и облегчает процесс подсчетов. Особенно хороша работа с
круговыми диаграммами, но для самостоятельного изучения текста учебника мало.

Детям
нужно проговорить, что 25% и числа около этого значения соответствуют четверти
круга на диаграмме. Желательно еще и записать данное равенство, и правило, что
центральный угол, больший 90°, соответствует доле более 25%=1/4,  и наоборот. В
данном случае потребовалось «досрочное» введение понятия геометрии «центральный
угол» (по программе – 8 класс).
И
все равно многие дети не смогли воспроизвести диаграмму с долями 20% или 60%
правильно относительно половины или четверти круга.
Еще
один камень преткновения в процентных расчетах – как оценить, значительное или
незначительное изменение выличины произошло? И вообще – какую долю величины в
целом считать незначительной?
Алгоритма
данного подсчета в учебнике нет, но путем обсуждения с детьмя был выведен
следующий:
Если
доля какой-либо величины составляет не более 5% от целого, или изменение
величины в любую сторону не превышает 5% от предыдущего значения, то данную
величину или данное изменение следует считать незначительным.
В
некоторых случаях (в зависимости от «важности» величины) это значение в 5%
может быть скорректировано – например, доля золотых медалистов в школе
изменилась с 2 до 5% - это увеличение в 2,5 раза, например, с 2 до 5 человек. А
при ремонте и отклонение от сметы на 15-20% многие взрослые также сочтут
незначительным
К
сожалению, данный алгоритм так и остался в моей практике незафиксированным
письменно, остается его постоянно проговаривать при решении задач на оценку
величин в процентах и долях. При этом дети, отсутствующие на уроке и изучающие
тему по учебнику, этот оценочный, но очень жизненный нюанс не осознают вовсе.
Следующие
темы главы «Описательная статистика» посвящены статистическим характеристикам:
среднему арифметическому, медиане, наибольшему и наименьшему значению, размаху.
Этот материал достаточно легко усваивается детьми, затруднения возникают при
вычислениях среднего и медианы (если даны большие числовые массивы). Даже при
работе с калькулятором вероятны вычислительные ошибки. Стабильны ошибки при
упорядочивании числовых массивов.
Для
подготовки детей к ОГЭ в рамках среднего арифметического рассмотрела понятие
средней скорости и прорешала с детьми достаточное количество задач на среднюю
скорость/производительность/урожайность (как пример применения среднего в жизни,
и плюс достаточно простая формула – легко запоминается детьми: Средняя скорость
= все расстояние : все время).
Следующая
глава «Случайная изменчивость» дает много теоретической информации описательно
(на примерах). Не хватает четких формулировок, некоторые из них приходиться
искать в старой учебной литературе и давать детям «под запись» с пояснением на
примерах.
Кстати,
8-9 классы менее болезненно воспринимают такой объем неструктурированной
информации и способны осмыслить текст на более высоком аналитическом уровне и
самостоятельно разобраться в решениии задач к параграфам.
В
7 классе понятие точности дается на интуитивном уровне, осознать его достаточно
сложно. Термины «абсолютная и относительная погрешность» даны только на
примерах.
Так
как предмет «Вероятность и статистика» входит в цикл математических наук, а
математика – наука точная, то нам – учителям математики – очень не хватает
формулировок и четких правил вычисления точности и погрешности измерения. Здесь
при объяснении материала я обращалась к теории из учебника «Алгебра 9 класс»
под ред. Мерзляка А.Г., где есть задания на понимание точности, общие принципы
ее вычисления в зависимости от шкалы измерительного прибора; при этом вопросы к
параграфу затрагивают понятие точности, а задачи даны на вычисление
погрешности. У детей может появиться неправильное ощущение, что точность
посчитать нельзя, в погрешность – это только расчетная характеристика,
непонятно каким образом зафиксированнная в виде «число
или %». По моим ощущениям,  тема так и осталась нераскрыта и
неотработана в 7 классе, поэтому задание по ней не вошли в контрольную работу
по главе.
При
работе с дальнейшими параграфами главы дети снова сталкиваются с большим
объемом текстовой инофрмации и большими массивами числовых данных, сложных для
обработки. В принципе после практики предыдущей работы с учебником дети уже в
состоянии постичь смысл данных тем, но мне пришлось проводить параллель между
частотой значения в массиве данных и частотой попадания в интервал выборки, так
как не многие дети поняли, что для вычисления используется одна и та же
формула. Смысл частоты выборки раскрыла на простом примере:

Если
сделать 100 случайных измерений напряжения в бытовой сети, то значение около
225 В (среднее между 224 и 226 В) будет встречаться примерно 20 раз (частота
0,20 * 100 измерений), а на протяжении суток напряжение около 225 В будет
сохраняться примерно 4,8 часа (частота 0,20 * 24 часа).
Обязательно
нужно добавить практический смысл данного действия: в случае с напряжением –
выполняет ли поставщик электроэнергии свои обязательства по обеспечению сети
электричеством в полном объеме;

в
случае с шоколадными батончиками – правдиво ли производитель указывает
информацию о товаре?
В
качестве вывода повторюсь, что основная сложность, с которой сталкиваются дети,
состоит в обработке больших массивов числовых данных. Взрослые используют для
этого компьютер и различные учетные программы; детям же предлагается произвести
обработку «вручную» или в лучшем случае с помощью калькулятора.
Вторая
сложность связана в большей мере с параллелью 7 классов, уровень подготовки и
метапредметных знаний которых требует обязательных пояснений (выходящих за
рамки программы) некоторых примеров и понятий со стороны учителя, т.е.
метапредметной компетенции самого учителя.
При
отсутствии среди методической литературы разработок уроков и поурочных планов к
используемому УМК планируемые результаты изучения курса «Вероятность и статистика»
могут значительно отличаться от запланированных.

file_name: Проблемы изучения курса Вероятности и статистики.docx

alt: Следующие темы – «Подсчеты и вычисления в таблицах», «Столбиковые диаграммы», «Круговые диаграммы» – очень хорошо воспринимаются детьми и замечательно отрабатывают практику подсчета долей и процентов,…


extracted_text:
Индивидуальные
задания к ЗАНЯТИЮ 1

1.1. Создайте таблицу расчета стоимости полученного сенажа по
  отдельным культурам и общий по хозяйству. Стоимость 1ц сенажа составляет 62,5
  руб.

Наименование
    культуры

Площадь,
    га

Урожайность,
    ц

Общий
    объем, ц

Стоимость
    сенажа, руб.

Люцерна

25

55,3

Галега

17

75,0

Вика+овес

145

224,0

Клевер

 31

215,0

Эспарцет

 19

62,0

Горох+овес

 44

335,0

Донник

 8

58,2

ИТОГО

(среднее)

1.2.
  Данные о грузоперевозках автомобилей сведены в таблицу:

Марка
    автомобиля

Вес
    груза, т

Расстояние,
    км

Расход
    горючего, л

Удельный
    расход топлива, л/т∙км

Стоимость
    перевозки грузов, руб

КАМАЗ
    65115

34

370

26,9

ГАЗ
    3310 Валдай

47

260

34,2

КАМАЗ
    6520

42

610

32,1

МАЗ
    5440

36

550

35,0

УРАЛ
    4320

64

260

40,0

ЗИЛ
    130С

30

460

31,6

MAN
    TGX

42

640

32,0

ScaniaR

38

570

28,9

Volvo FM

40

340

27,4

ИТОГО

Вычислить итоговые данные о суммарном расходе горючего, общем
  весе перевезенных грузов, пройденном расстоянии, удельном расходе топлива
  каждого автомобиля и среднее значение удельного расхода топлива.

1.3. Рассчитать показатели использования тракторного парка по
  видам техники. Данные заданы таблицей:

Марка
    трактора

Среднегодовое
    кол-во машин, шт

Выработано
    машино-дней

Всего

В
    расчете на 1 тракт.

Т-75

22

4290

Т-150

8

1760

К-700

3

750

ЮМЗ-5

15

3225

МТЗ-80

42

7476

Прочие
    марки тракторов

12

1520

Итого:

1.4. Рассчитать показатели использования тракторного парка по
  видам техники. Данные заданы таблицей:

Марка
    трактора

Среднегодовое
    кол-во машин, шт

Выполнено
    работ в переводе на эталон.га

Всего

В
    расчете на 1 тракт.

Т-75

22

38984

Т-150

8

14400

К-700

3

7479

ЮМЗ-5

15

23850

МТЗ-80

42

63630

Прочие
    марки тракторов

12

9480

Итого:

1.5. Рассчитать годовую потребность в силосе по каждой группе
  животных и по хозяйству в целом. Х=В*К. Данные заданы таблицей:

Шифр
    группы

Кол-во
    животных в группе, голов (В)

Среднегодовая
    норма силоса на 1 голову, ц (К)

Годовая
    потребность в силосе, ц (Х)

1

200

116,0

2

450

292,5

3

600

576,0

Итого:

1.6. Вычислить стоимость высеянных семян по каждой культуре и общую
  стоимость по хозяйству. Расчетные формулы: Х=В*С*К. Данные заданы таблицей:

Шифр
    культуры

Площадь,
    га (В)

Цена
    1ц, грн (С)

Расход,
    ц/га (К)

Стоимость,
    грн (Х)

1

350

123,0

1,8

2

190

245,3

2,5

3

80

1080,7

0,2

Итого:

1.7. Рассчитать среднегодовое количество условных тракторов по
  каждой марке и в целом по хозяйству. Расчетные формулы: Х=В*Н*К. Данные
  заданы таблицей:

Шифр
    марки

Кол-во
    тракторов, шт (В)

Общее
    кол-во дней (Н)

Коэф.
    перевода (К)

Кол-во
    условных тракторов (Х)

1

3

923

0,55

2

6

2037

0,69

3

2

730

0,55

Итого:

file_name: 06_. Табличный процессор Microsoft Excel.doc

alt: Индивидуальные задания к ЗАНЯТИЮ 1 1

title: Табличный процессор Microsoft Excel


extracted_text:
Унифицированная
форма № КО-5
Утверждена
постановлением Госкомстата
России
от 18.08.98 г. № 88

Код

Форма по ОКУД

0310005

по ОКПО

организация

структурное подразделение

КНИГА УЧЕТА
ПРИНЯТЫХ И ВЫДАННЫХ КАССИРОМ
ДЕНЕЖНЫХ СРЕДСТВ

 г.

фамилия, имя, отчество кассира

По данному образцу печатать все четные страницы книги по форме № КО-5

Дата

Остаток наличных денег у кассира на начало дня,
   руб. коп.

Выдано кассиру
  (сумма цифрами и прописью),
  руб. коп.

Деньги получены. Подпись кассира

Получено за день по приходным операциям,
   руб. коп.

1

2

3

4

5

По данному образцу печатать все нечетные страницы книги по форме № КО-5

Сдано кассиром старшему кассиру, руб. коп.

Деньги и оплачен-ные документы получены. Подпись
  старшего кассира

Остаток наличных денег на конец дня, руб. коп.

наличными деньгами

оплаченными документами

всего (сумма цифрами и прописью)

6

7

8

9

10

alt: Унифицированная форма № КО-5

title: ФОРМА КО-5


extracted_text:
Конструкт
мастер-класса
студентов 46 группы специальности “Коррекционная педагогика в начальном
образовании”
Дьячковой Анны, Полухиной Ларисы
Класс: 1
Преподаватель: Темерева
Л.П.
Руководитель
производственной практики:
Тема:
«Развитие умения пересказывать текст у детей 7-8 лет»
Форма: мастер-класс
Цель: формирование
знаний об особенностях развития умения пересказывать текст у детей 7-8 лет и
значении развития умения пересказывать текст для формирования памяти в школе,
формирование педагогической компетентности родителей в развитии умения
пересказывать текст с использованием различных приемов и игр.
Задачи:
·
познакомить
родителей с особенностями развития умения пересказывать текст у детей 1 класса
·
формировать
у родителей представление о значении развития умения пересказывать текст для
формирования памяти
·
формировать
у родителей представление о приемах и играх на развитие умения пересказывать
текст и опыт работы с ними
·
формировать
умение осуществлять коммуникацию с детьми в процессе совместной деятельности по
пересказу текста
·
развивать
умение анализировать опыт использования приёмов и игр
·
формировать
умение планировать задачи совместного пересказа с детьми
Оборудование:
презентация «Развитие умения пересказывать», памятки с приёмами.
Ход
родительского собрания:

Этапы деятельности

Деятельность педагога

Деятельность родителей

Планируемые результаты

1.Мотивация
Задача:
вызвать
  интерес к теме мастер-класса

-
  Здравствуйте, уважаемые родители. Спасибо, что нашли время, чтобы
  поприсутствовать на этом мастер-классе. Это показывает вашу неравнодушность к
  вашим детям.
- И
  начнём мы, конечно же, с них. Сейчас подумайте и скажите про себя, хорошо ли
  ваш ребёнок может запомнить что-то? Часто ли он забывает о чём-то? Быстро ли
  может вспомнить, когда его спросят?
- А
  теперь ответьте – хотели бы вы как-то помочь своему ребёнку научиться лучше
  запоминать всё и быть более внимательным? (да)
-
  Сегодня на мастер-классе мы обсудим, как этого достичь.

Анализируют
  свой собственный опыт взаимодействия с ребёнком – предполагают тему
  родительского собрания. Внимательно слушают педагога.

Участники
  заинтересованы в теме мастер-класса, понимают ее.

2.
  Презентация педагогического опыта учителя. Обоснование основных идей
  мастер-класса.
Задача:
  познакомить родителей с особенностями развития у детей 7-8 лет умения
  пересказывать текст, развивать мотивацию к совместной деятельности с детьми
  по развитию умения пересказывать текст.

-
  На нашем первом родительском собрании мы уже говорили о том, как помочь
  ребёнку адаптироваться к школе, чтобы он мог справиться со всеми возникающими
  затруднениями. Возможно, вы помните некоторые выводы, которые мы уже сделали
  на нём?
-
  Сегодня мы добавим в нашу копилку утверждений следующее: для того, чтобы
  развивать память ребёнка, необходимо работать с ним как в школе, так и дома.
- Память
  младших школьников по сравнению с памятью дошкольников более сознательна и
  организованна, однако в ней имеются недостатки.
- У
  младших школьников более развита память наглядно-образная, чем смысловая.
  Лучше они запоминают конкретные предметы, лица, факты, цвета, события. Это
  связано с преобладанием первой сигнальной системы. Во время обучения в
  начальных классах дается очень много конкретного, фактического материала, что
  развивает наглядную, образную память. Но в начальной школе необходимо
  готовить детей к обучению в среднем звене, необходимо развивать логическую
  память. Учащимся приходится запоминать определения, доказательства,
  объяснения. Приучая детей к запоминанию логически связанных значений, учитель
  способствует развитию их мышления.
- К
  недостаткам памяти младших школьников относится неумение правильно
  организовать процесс запоминания, неумение разбить материал для запоминания
  на разделы или подгруппы, выделять опорные пункты для усвоения, пользоваться логическими
  схемами. У младших школьников имеется потребность в дословном запоминании,
  что связано с недостаточным развитием речи. Учителя, родители должны поощрять
  смысловое запоминание и бороться с неосмысленным запоминанием.
- Следует
  также отметить не критичность детской памяти, с которой сочетается
  неуверенность в заучивании материала. Именно неуверенностью часто объясняются
  случаи, когда младшие школьники предпочитают дословное запоминание пересказу.
От
  класса к классу в начальном звене память детей становится лучше. Чем больше
  знаний, тем больше возможностей образовывать новые связи, тем больше навыков
  заучивания, следовательно, и прочнее память. Учителям начальной школы и
  родителям надо много работать над совершенствованием памяти детей, побуждая
  их к организованности и осмысливанию учебного материала.
-
  Вы спросите, как же организовать эту работу? Одним из более конкретных
  способов развития памяти является тренировка умения пересказывать текст.
- «Чтобы
  научиться пересказывать текст, дети должны уметь работать с ним: выделять
  самое главное, конспектировать, обращать внимание на богатство языка», —
  говорит Шатханова Наталья Борисовна, учитель русского языка и литературы.
- Пересказ
  — один из важнейших видов работы, который объединяет все предметы в школе,
  как гуманитарные, так и технические. Обычно под пересказом понимают изложение
  прочитанного текста своими словами.
- Ребенка
  нужно учить не столько пересказу, сколько пониманию текста. Порочная практика
  механического пересказа или простого заучивания отдельных предложений и
  абзацев приводит к тому, что в памяти остаются пробелы: тема не понята, а
  значит, не усвоена.
- Учить
  правилам пересказа принято уже в начальной школе, так как к пятому классу,
  где начинаются устные предметы, ученик уже должен овладеть этим приемом.
-
  Сегодня мы с вами определим конкретные шаги, которые будем предпринимать,
  чтобы помочь нашим детям развивать своё умение пересказывать.

Внимательно
  слушают о том, что сегодня предстоит сделать, к чему прийти. Актуализируют
  знания о рекомендациях по помощи детям, которые поступают в первый класс.

Проявляют
  знания об особенностях развития у детей 7-8 лет умения пересказывать текст, имеют
  мотивацию к совместной деятельности с детьми по развитию умения пересказывать
  текст

3.
  Проведение игр с родителями
Задача:
  сформировать представление о разных способах развития умения пересказывать
  текст.

-
  Для начала нам нужно познакомиться с теми приёмами, которые можно применять
  для развития умения пересказывать текст. Для этого сейчас я предлагаю вам
  попробовать представить себя на месте своих детей. Я предложу вам несколько
  игр на развитие умения пересказывать, а вы от лица ребёнка попробуйте принять
  в них участие.
Педагог
  вместе с родителями организует следующие игры:
·
  «Собери
  цепочку»
  Цель: Активизировать словарь, учить правильно воспринимать содержание сказки,
  развивать мелкую моторику, внимание, память.
  Оборудование: Картинки с изображением сказок, шнурки.
  Ход игры: Воспитатель предлагает детям выбрать сказку, из которой они будут
  собирать цепочку. Затем дети пересказывают собранную сказку.
·
  «Строим
  лесенку»
  Цель: Развивать эстетический вкус, зрительное внимание, память, мышление.
  Формировать навыки пересказа, совершенствовать грамматический строй речи.
  Оборудование: Плоскостная лестница, карточки с сюжетами сказки В.Сутеева «Три
  котёнка».
  Ход игры: Воспитатель рассказывает сказку, затем задаёт вопросы, определяющие
  последовательность, и предлагает разложить карточки, начиная с нижней
  ступеньки, соответственно сюжету сказки.
·
  «Что
  за чем?»
  Цель: Развивать зрительное внимание, память, логическое мышление, навыки
  связной речи.
  Оборудование: Плоскостной домик, карточки с сюжетами сказки В.Сутеева «Заяц и
  ёж».
  Ход игры: Воспитатель читает сказку, задаёт вопросы по тексту и предлагает
  детям разложить картинки по порядку, закрывая ими окна в домике.
-
  Спасибо большое за вашу работу! Как вы можете оценить свои ощущения от
  участия в подобных заданиях? (ответы родителей)
-
  Подумайте и скажите, было бы интересно вашим детям участвовать в подобном?

Принимают
  участие в играх, проводимых педагогом.
Следуют
  инструкциям педагога.

Имеют
  представление о разных способах развития умения пересказывать текст.

5.
  Моделирование. Самостоятельная работа родителей.
Задача:
  активизировать родителей к использованию освоенных приемов развития умения
  пересказывать текст в самостоятельной деятельности, развивать умение
  использовать приёмы пересказа в совместной с детьми деятельности.

-
  Итак, сейчас я предлагаю вам самим попробовать уже в роли родителей, т.е.
  самих себя, почитать с ребёнком и попробовать пересказывать текст. Разделитесь,
  пожалуйста, на пары – один из вас возьмёт на себя роль ребёнка, а другой роль
  родителя, а затем вы поменяетесь.
-
  Итак, теперь каждой паре я раздам шаблон того, как можно организовать работу
  с ребёнком, и книгу, в которой уже заранее выделен необходимый фрагмент
  текста. Следуйте инструкции и работайте с книгой, а через пять минут
  поменяйтесь ролями.
Шаблон
  работы:
·
  Прочитайте
  с ребёнком страницу и задайте ему такие вопросы:
  «О чём мы прочитали?», «Каких героев ты запомнил?», «Что они делали?
  Почему?». Можете попробовать задавать свои вопросы, но не делайте их слишком
  сложными – ответ на них должен быть в книге. Если ребёнок затрудняется,
  помогите ему, не утомляйте долгими расспросами – так он только потеряет
  интерес к чтению. Со временем ребёнок научится отвечать на вопросы, но ему
  нужна ваша поддержка.
-
  Итак, дорогие родители, предлагаю каждой паря высказать своё мнение о том,
  как у них получилось поработать с пересказом текста. Была ли эта работа
  сложной для вас? Понравилось ли вам пересказывать текст таким образом? Читали
  ли вы подобным образом книги с ребёнком ранее?

Делятся
  на пары, получают книги и примеры заданий и апробируют их друг на друге.

Используют
  освоенные приёмы для развития умения пересказывать текст в самостоятельной
  деятельности, умеют использовать приёмы пересказа в совместной с детьми
  деятельности.

Рефлексия.
Задача:
побуждать
  родителей к анализу результатов
деятельности,
  выделению
достижений
  и планированию задач развития.

- Для
  этого я предлагаю вам подумать, какие мероприятия мы сможем организовать в
  ближайшее время, для того, чтобы помочь нашим детям развивать умение
  пересказывать текст?
(предложения
  родителей – провести литературную гостиную с викториной по известным
  сказкам и пересказами сказок от детей, устроить конкурс на лучший пересказ
  конкретного произведения или сказки)
-
  Также для того, чтобы у вас сохранился весь теоретический материал
  сегодняшней встречи, я подготовила для вас памятку о том, как помогать нашим
  детям развивать свои умения пересказа текста.
Рекомендации
  памятки:
·
  Родителям
  стоит как можно больше разговаривать с ребенком, просить его чаще
  рассказывать о чем-то: о том, что произошло на улице, что он видел на прогулке,
  о чем этот мультфильм и т.д. Слушайте обязательно с интересом, сопровождая
  его рассказ попутными восклицаниями в духе: "Да ты что! А он что? А ты
  что ответил?"
·
  Хорошо,
  если вы сами часто рассказываете ему о своих впечатлениях, о событиях в вашей
  жизни, можно вспомнить забавные истории из детства или возродить традицию
  "страшных историй" (помните, как в детстве дети рассказывают о
  "черной руке", "зеленом глазе" и прочих ужасах).
·
  Чем
  больше ребенок слышит устной связной речи (а не диалога!), тем легче он
  придет к пониманию сути пересказа.
·
  Метод
  "снежного кома". Чтобы ребенку было комфортнее привыкать к новому для
  себя делу, рекомендуется начинать с малого. Пусть ребенок сначала попробует
  донести смысл одного прочитанного предложения — потом двух — потом абзаца.
  Так, постепенно увеличивая объем прочитанного, можно прийти к пересказу целых
  рассказов.
·
  Важно
  выявить, какой вид памяти лучше развит у ребенка: одни лучше запоминают
  прочитанный текст, другие — прослушанный. Если лучше работает память
  визуальная — сделайте акцент на чтении и рассматривании картинок и фото к
  тексту. Если ребенок — аудиал, то лучше текст ему прочить или поставить
  аудиозапись.
·
  Спрашивайте.
  Не стоит говорить: "А теперь перескажи!". Малыши не всегда способны
  уловить логику повествования и самостоятельно выделить ключевые моменты.
  Начиная обучение пересказу, лучше спрашивать. Например, при пересказе
  "Красной шапочки" уместны вопросы: "Как ты думаешь, почему
  девочку назвали Красной шапочкой? А с кем она жила? О чем попросила ее мама?
  Что несла девочка бабушке? Что случилось в дороге?". Со временем
  вопросов становится все меньше, и вопросы будут в дальнейшем более общими,
  относящимися сразу к целым абзацам. Это поможет приучать ребенка к выделению
  ключевых моментов, основной идеи текста.
-
  Мы сегодня очень продуктивно поработали, предлагаю вам завершить наш мастер-класс
  интересным приемом: «Чемодан – корзина – мясорубка». В чемодан мы положим те
  выводы, которые необходимо сохранить, в корзину – ложные убеждения, а в
  мясорубку – идеи, которые нужно ещё раз обдумать и переработать, чтобы
  использовать их.
-
  Все желающие могут высказать свое мнение – что они сегодня положат в свой
  чемодан, из тех знаний что получили, что они отнесут в корзину, а что
  предоставят мясорубке.
-
  Спасибо Вам за сегодняшний мастер-класс, я думаю, что многие из вас смогли
  ощутить и прочувствовать на себе – как сейчас не просто вашему ребенку, на
  сколько важный период в жизни он проходит на данный момент. Не забывайте о
  тех рекомендациях, которые сегодня мы с вами проговаривали. Спасибо вам
  больше за то, что уделили время для нашей встречи! Всего хорошего! До
  свидания!

Проводят
  рефлексию своей деятельности, совещаются по поводу мероприятия, получают памятку.

Анализируют
  свою деятельность, выделяют достижения и планируют задачи развития.

file_name: мастер-класс развитие умения пересказывать.docx

title: Мастер-класс для родителей в 1 классе по теме "Развитие умения пересказывать текст у детей 7-8 лет"