extracted_text:
Лекция на тему:

ПОЛОЖЕННЯ        ПРО       ІНВЕНТАРИЗАЦІЮ       АКТИВІВ ТА ЗОБОВ’ЯЗАНЬ
I.  Загальні положення

1.
Це Положення визначає порядок
проведення інвентаризації активів
і зобов’язань та оформлення її результатів.

2.
Це Положення застосовується
юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також представництвами іноземних суб’єктів господарської діяльності (далі – підприємства).

3.
Терміни у цьому Положенні
застосовуються у значеннях, визначених Бюджетним кодексом
України, Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», національними
положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку, національними положеннями (стандартами) бухгалтерського
обліку у державному секторі та
міжнародними стандартами фінансової звітності (далі – міжнародні
стандарти).

4.
Проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом
(посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно
до законодавства та установчих документів (далі – керівник підприємства), який створює необхідні умови для її
проведення, визначає об’єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків,
коли проведення інвентаризації є обов’язковим. У цих випадках
визначені на підприємстві строки проведення інвентаризації не можуть перевищувати строків, визначених цим Положенням.

5.
Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов’язань перевіряються і документально підтверджуються їх
наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються:

·
виявлення фактичної
наявності активів та перевірка повноти
відображення зобов’язань, коштів
цільового фінансування, витрат майбутніх періодів;

·
установлення лишку або нестачі
активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності
з даними бухгалтерського обліку;

·
виявлення активів,
які частково втратили
свою первісну якість та споживчу
властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів,
що не використовуються, невикористаних сум забезпечення;

·
виявлення активів
і зобов’язань, які не відповідають критеріям визнання.

6.
Суцільною інвентаризацією
охоплюються всі види зобов’язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети,
що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті,
запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов’язання, які
обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово
перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об’єкти
оперативної (операційної) оренди основних засобів,
матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі),
умовні активи і зобов’язання (непередбачені активи та зобов’язання) підприємства (застави, гарантії,
зобов’язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.

7.  Проведення інвентаризації є обов’язковим:

·
перед складанням
річної фінансової звітності
в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу, з урахуванням
особливостей проведення інвентаризації і в строки,
визначені пунктом 10 цього розділу;

·
у разі передачі майна державного
підприємства або бюджетної установи в оренду, приватизації майна державного підприємства, перетворення державного підприємства, передачі державного підприємства (його

структурних підрозділів) або
бюджетної установи до сфери управління іншого органу управління (на дату передачі), крім передачі в межах одного органу управління, в інших випадках,
визначених законодавством;

·
у разі зміни матеріально відповідальних
осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше
половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній)
матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні;

·
у разі встановлення фактів
крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в
обсязі, визначеному керівником
підприємства;

·
за судовим рішенням
або на підставі належним чином оформленого документа
органу, який відповідно до закону має право вимагати
проведення такої інвентаризації. У цих випадках
інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі,
зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа;

·
у разі техногенних аварій,
пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) в обсязі,
визначеному керівником підприємства;

·
у разі припинення підприємства в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу;

·
у разі переходу на складання фінансової звітності за міжнародними стандартами (на дату такого переходу);

·
в інших випадках, передбачених законодавством.

8.
Підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи
(відокремлене майно) перебувають на зазначених
територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов’язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим
забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів,
первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов’язання та власний капітал
цих підприємств.

Зазначені підприємства
зобов’язані провести інвентаризацію станом на 1-ше число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу
до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку,
та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного
періоду.

9.
У разі одержання відмови
постачальника задовольнити претензію щодо недовантаження товарів або одержання від покупця претензії щодо
недовантаження товарів проводиться вибіркова інвентаризація тих товарів,
на які заявлені вказані претензії.

10.
Інвентаризація активів та
зобов’язань перед складанням річної фінансової звітності проводиться до дати балансу
в період:

·
трьох місяців для необоротних активів (крім
незавершених капітальних інвестицій, об’єктів основних засобів, які на момент інвентаризації будуть знаходитися поза підприємством, зокрема
автомобілів, морських і річкових суден, які відбудуть
у тривалі рейси, тощо), запасів
(крім незавершеного виробництва та напівфабрикатів, інших матеріальних цінностей, які на момент інвентаризації будуть знаходитися поза підприємством), поточних
біологічних активів, дебіторської та кредиторської заборгованостей, витрат і доходів майбутніх періодів, зобов’язань
(крім невикористаних забезпечень, розрахунків з бюджетом та з відрахувань на загальнообов’язкове державне
соціальне страхування);

·
двох місяців для незавершених капітальних інвестицій, незавершеного виробництва, напівфабрикатів, фінансових інвестицій, грошових коштів, коштів цільового фінансування, зобов’язань у частині
невикористаних забезпечень, розрахунків з бюджетом та з відрахувань на
загальнообов’язкове державне соціальне
страхування;

·
до тимчасового вибуття з підприємства
об’єктів основних засобів, зокрема автомобілів, морських й річкових суден, які відбудуть у тривалі
рейси, інших матеріальних цінностей, які на дату інвентаризації будуть знаходитися поза підприємством.

При цьому
інвентаризація земельних ділянок,
будівель, споруд та інших нерухомих об’єктів може

проводитись один раз на три роки
(крім нерухомого майна державних підприємств, їх об’єднань, установ та організацій, у тому числі того, що
передано в оренду, концесію, та державного майна, яке не увійшло до статутного капіталу господарських організацій, утворених у процесі
приватизації та корпоратизації, інвентаризація яких проводиться відповідно до вимог
законодавства щодо інвентаризації об’єктів державної власності).

За рішенням керівника підприємства інвентаризація інструментів, приладів,
інвентарю (меблів) може проводитися
щороку в обсязі не менше 30 відсотків усіх зазначених об’єктів з обов’язковим
охопленням інвентаризацією всіх інструментів, приладів, інвентарю (меблів) протягом трьох років.

Інвентаризація музейних
цінностей проводиться відповідно до строків, встановлених центральним органом виконавчої влади, який здійснює
формування та забезпечення реалізації державної політики
у сферах культури
та мистецтв, охорони
культурної спадщини, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

Інвентаризація бібліотечних фондів за рішенням
керівника підприємства за встановленим ним графіком може проводиться
протягом року. Інвентаризація книжкових пам’яток проводиться щороку. За наявності
обсягу бібліотечних фондів від 100 до
500 тис. одиниць інвентаризація може проводитись протягом п’яти років з охопленням щорічно не менше 20 відсотків
одиниць, а понад 500 тис. одиниць – протягом десяти років з охопленням щорічно не менше 10 відсотків
одиниць.

Інвентаризація дорогоцінних металів та
дорогоцінного каміння проводиться відповідно до Інструкції про порядок одержання, використання, обліку та зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України
від 6 квітня 1998 року № 84, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 28 квітня 1998 року за № 271/2711 (у редакції наказу
Міністерства фінансів України від 28 листопада
2012 року № 1230).

Інвентаризація дорогоцінних
металів та дорогоцінного каміння, які містяться у приладах, обладнанні та інших виробах,
здійснюється одночасно з інвентаризацією цих активів.

11.
Інвентаризація майна державних
підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке
передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання), та
оформлення її результатів проводяться відповідно до Положення про інвентаризацію майна державних
підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке
передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання),
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 1993 року № 158.

Інвентаризація об’єктів
державної власності проводиться відповідно до Методики проведення
інвентаризації об’єктів державної власності, затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 30
листопада 2005 року № 1121.

II.  Організація та основні правила
проведення інвентаризації

1.
Для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія
з представників апарату
управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб’єкта підприємницької діяльності
–  фізичної
особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на
договірних засадах) та досвідчених
працівників підприємства, які знають об’єкт інвентаризації, ціни та первинний
облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник)
або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У тих випадках коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно.

За рішенням керівника підприємства до складу інвентаризаційної комісії можуть бути включені члени ревізійної
комісії господарського товариства, представники структурного підрозділу
(служби) з внутрішнього аудиту.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням
або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до
закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть
бути присутні при проведенні
інвентаризації.

Інвентаризація
проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної
комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

2.
На підприємстві, де через
великий обсяг робіт проведення інвентаризації не може бути забезпечено однією комісією, для безпосереднього проведення інвентаризації у місцях зберігання та виробництва розпорядчим документом керівника підприємства створюються
робочі інвентаризаційні комісії.

2.1.     До складу робочих інвентаризаційних комісій включаються представники апарату управління, бухгалтерської служби та досвідчені працівники підприємства, які знають об’єкт інвентаризації, ціни та первинний
облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт,
товарознавці, економісти, бухгалтери).

2.2.  До складу
робочих інвентаризаційних комісій
можуть бути включені
члени інвентаризаційної комісії.

2.3.   Голова
і склад робочих інвентаризаційних комісій затверджуються розпорядчим документом
керівника підприємства.

2.4.    Забороняється призначати головою робочої інвентаризаційної комісії для перевірки
активів, що знаходяться на відповідальному зберіганні у тих самих матеріально відповідальних осіб, одного й того самого працівника два роки підряд.

Матеріально відповідальні особи не включаються до складу робочої інвентаризаційної комісії для перевірки
активів, що знаходяться у них на відповідальному зберіганні.

2.5.  У разі створення робочих інвентаризаційних комісій
інвентаризаційна комісія:

·
організовує проведення
інвентаризацій і здійснює
інструктаж членів робочих інвентаризаційних комісій;

·
здійснює   контрольні   перевірки   правильності   проведення    інвентаризацій,   а    також вибіркові
інвентаризації активів і зобов’язань за рішенням керівника
підприємства;

·
перевіряє
правильність визначення інвентаризаційних різниць, обґрунтованість пропозицій щодо заліків
пересортиці цінностей в усіх місцях
їх зберігання;

·
при встановленні серйозних порушень правил проведення інвентаризації та в інших випадках проводить за рішенням керівника підприємства повторну інвентаризацію;

·
розглядає причини виявлених нестач та втрат
від псування активів, формує пропозиції щодо заліку внаслідок пересортиці, списання нестач у межах норм природного
убутку, а також понаднормових нестач і втрат
від псування цінностей із зазначенням причин та вжитих заходів щодо запобігання
таким втратам і нестачам та відображає відповідну інформацію у протоколі.

Робочі інвентаризаційні комісії:

·
здійснюють інвентаризацію активів у місцях зберігання та виробництва;

·
разом з бухгалтерською службою беруть участь
у визначенні результатів інвентаризації і розробляють пропозиції щодо заліку нестач і лишків за пересортицею, а також
списання нестачу межах норм природного убутку;

·
оформлюють протокол,
в якому наводиться інформація, що вимагається при складанні протоколу
інвентаризаційної комісії.

3.
Об’єкти, періодичність та строки
проведення інвентаризації у звітному році затверджуються розпорядчим документом керівника підприємства.

4.
Голова і члени інвентаризаційної
комісії (робочих інвентаризаційних комісій) забезпечують додержання правил проведення інвентаризацій, повноту і точність
внесення до інвентаризаційних описів (актів інвентаризації) даних про фактичні залишки
активів та повноту відображення зобов’язань, правильність та своєчасність оформлення матеріалів
інвентаризації.

5.  До початку перевірки фактичної наявності активів:

·
перевіряється справність усіх ваговимірювальних приладів;

·
завершується обробка
всіх документів щодо руху активів
та формуються останні
на момент інвентаризації реєстри прибуткових і видаткових документів або звіти про рух активів;

·
визначаються залишки
на дату інвентаризації;

·
активи групуються, розсортовуються та
розкладаються за назвами, сортами, розмірами у порядку, зручному для підрахунку (у разі проведення раптових інвентаризацій це робиться у присутності інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії)).

6.
Голова інвентаризаційної комісії (робочої
інвентаризаційної комісії) візує всі прибуткові та видаткові документи, що додаються до реєстрів (звітів),
із зазначенням «До інвентаризації на (дата)». Для бухгалтерської
служби ці документи є підставою для визначення залишків активів на початок
інвентаризації за даними обліку.

Матеріально відповідальні особи дають в інвентаризаційному описі розписки про те, що до початку
інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на активи здані в
бухгалтерію, що всі цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані.

7.
Наявність активів при інвентаризації встановлюється шляхом обов’язкового підрахунку, зважування, обміру. Переважування, обмір, підрахунок
проводяться у порядку розміщення активів у приміщенні, де вони зберігаються. Визначення ваги (обсягу)
навалочних матеріалів може проводитися на основі обмірів
і технічних розрахунків. Акти обмірів і розрахунки додаються до інвентаризаційних
описів.

8.
Якщо інвентаризація активів у
приміщенні, де вони зберігаються, не закінчена протягом одного дня, вона має бути закінчена протягом наступних днів. Після того як
інвентаризаційна комісія (робоча
інвентаризаційна комісія) залишила
це приміщення, голова інвентаризаційної комісії
(робочої інвентаризаційної комісії)
опечатує його пломбіратором. Під час перерви в роботі інвентаризаційної
комісії (робочої інвентаризаційної комісії) інвентаризаційні описи повинні зберігатися у закритому приміщенні, де проводиться інвентаризація.

У разі зберігання активів
у різних ізольованих приміщеннях в однієї матеріально відповідальної особи інвентаризація проводиться послідовно за місцями
зберігання. Після перевірки цінностей вхід до приміщення опечатується пломбіратором.

9.
На прибуткових документах на активи, що надійшли до місць зберігання активів до передачі
їх в експлуатацію або використання (далі – склад) під час
інвентаризації, матеріально відповідальною особою у присутності членів інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) робиться відмітка
«після інвентаризації». На
видаткових документах про активи, які відпущені зі складу під час
інвентаризації, з дозволу керівника
підприємства у присутності членів інвентаризаційної комісії (робочої
інвентаризаційної комісії) робиться
відмітка «після інвентаризації» з посиланням на дату інвентаризаційного опису,
де записані ці активи, або вони заносяться до окремого інвентаризаційного опису, якщо ще не були внесені до інвентаризаційного
опису.

10.
На активи, що знаходяться в
дорозі, не оплачену у строк покупцями відвантажену продукцію (товари) та на ті активи, що перебувають на складах
інших підприємств (на відповідальному зберіганні, на комісії, у переробці), складаються окремі інвентаризаційні описи.

11.
Бюджетні установи на активи, які
їм не належать, але знаходяться в їх розпорядженні, також складають окремі
описи з розподілом: на орендовані, прийняті
на відповідальне зберігання, комісію, переробку тощо.

12.
Якщо матеріально відповідальні особи виявлять після інвентаризації помилки
в інвентаризаційних описах,
вони повинні негайно
(до відкриття складу)
заявити про це інвентаризаційній комісії
(робочій інвентаризаційній
комісії), яка після перевірки вказаних фактів та їх підтвердження проводить
виправлення помилок.

13.
Після закінчення інвентаризації,
проведеної робочими інвентаризаційними комісіями, інвентаризаційною комісією
за участю членів робочих інвентаризаційних комісій і матеріально відповідальних осіб можуть
проводитись контрольні перевірки, але обов’язково до відкриття складу,
де проводилась інвентаризація. При цьому
перевіряються з інвентаризаційного опису найбільш суттєві за вартістю активи та
ті, що користуються підвищеним попитом.

У разі виявлення значних розходжень між даними інвентаризаційного опису і даними контрольної перевірки

призначається новий склад робочої
інвентаризаційної комісії для проведення повторної інвентаризації.

14.
Інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, звіряльні відомості оформлюються відповідно до вимог, установлених Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку,
затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами), для первинних документів
з урахуванням обов’язкових реквізитів
та вимог, передбачених цим Положенням. Матеріали інвентаризації можуть
бути заповнені як рукописним способом, так і за допомогою електронних засобів обробки інформації.

Бюджетні установи
відомості про результати проведених інвентаризацій оформляють за формами, визначеними законодавством.

15.
Інвентаризаційні описи
застосовуються для фіксування наявності, стану та оцінки активів
підприємства та тих активів, які належать іншим підприємствам і обліковуються поза балансом. В акті інвентаризації фіксуються наявність готівки,
грошових документів, бланки документів суворої
звітності, фінансових інвестицій, а також повнота відображення грошових
коштів на рахунках у банку (реєстраційних рахунках), дебіторської та кредиторської заборгованостей, зобов’язань,
коштів цільового фінансування, витрат і доходів майбутніх періодів, забезпечень (резервів), які створюються
відповідно до вимог національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, національних положень
(стандартів) бухгалтерського обліку у державному секторі, міжнародних стандартів та інших актів законодавства.

16.
В інвентаризаційному описі активи наводяться за найменуваннями в кількісних одиницях
виміру, прийнятих в обліку, окремо за місцезнаходженням таких цінностей та особами, відповідальними за їх зберігання, з можливим виділенням за субрахунками та номенклатурою.

На кожній сторінці інвентаризаційного опису вказуються словами
число порядкових номерів
активів та загальна кількість у натуральних вимірах
усіх активів, що записані на цій сторінці, незалежно від того, в яких одиницях
виміру (штуках, метрах, кілограмах тощо) вони відображені.

Акти
інвентаризації заповнюються з урахуванням об’єктів інвентаризації, при цьому
мають бути забезпечені їх ідентифікація та співставлення з даними бухгалтерського
обліку.

17.
В інвентаризаційних описах
(актах інвентаризації) помарок і підчисток не допускається. Виправлення помилок повинно робитися в усіх
примірниках описів шляхом закреслення неправильних записів і написання над ними правильних. Виправлення повинні
бути підписані всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та
матеріально відповідальними особами.

В інвентаризаційних описах (актах
інвентаризації) записи робляться послідовно у кожному
рядку на окремому
аркуші (крім останнього), мають бути заповнені всі рядки. На останніх
аркушах інвентаризаційного опису (акта
інвентаризації) незаповнені рядки прокреслюються.

18.
Інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами
інвентаризаційної комісії (робочої
інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій
підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв’язку з чим претензій до членів
комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні
інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання
активів, а та,
яка передає, – про
передачу активів.

19.
Після закінчення інвентаризації
оформлені інвентаризаційні описи (акти інвентаризації)
здаються до бухгалтерської служби для
перевірки, виявлення і відображення в обліку результатів інвентаризації. При цьому кількісні та цінові показники за
даними бухгалтерського обліку проставляються проти відповідних даних інвентаризаційного опису і шляхом співставлення виявляються розходження між даними
інвентаризації і даними обліку. Також бухгалтерська служба підприємства проводить
перевірку всіх підрахунків у інвентаризаційних описах (актах інвентаризації). Виявлені помилки у цінах, таксуванні та підрахунках повинні
бути виправлені й завірені підписами
всіх членів інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) і матеріально відповідальних осіб.

На останній сторінці
інвентаризаційних описів (актів інвентаризації) робиться відмітка про перевірку
цін, таксування та підрахунки результату за підписами осіб, які проводили цю перевірку.

20.
Бухгалтерською службою
складаються звіряльні відомості активів і зобов’язань, у яких відображаються розбіжності між даними бухгалтерського обліку і даними
інвентаризаційних описів (актів
інвентаризації).

Вартість лишків і нестач
цінностей в звіряльних відомостях наводиться відповідно до їх оцінки в
регістрах бухгалтерського обліку.

На активи, що належать
іншим підприємствам, складаються окремі звіряльні відомості, копії яких надсилаються власнику.

Підприємства можуть
утворювати уповноважені комісії (призначати відповідальних осіб) з метою
аналізу результатів інвентаризації
активів і зобов’язань на предмет їх відповідності критеріям визнання і оцінки, вимогам національних положень (стандартів)
бухгалтерського обліку, національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку у державному секторі, міжнародних стандартів та інших актів законодавства.

21.
Матеріали інвентаризації (описи,
акти, звіряльні відомості, протоколи) оформляються не менше ніж у двох примірниках.

22.
Міністерства, інші центральні
органи виконавчої влади у межах своєї компетенції відповідно до галузевих особливостей можуть розробляти на основі
цього Положення методичні рекомендації. Підприємства можуть визначати
порядок проведення інвентаризації активів і зобов’язань та оформлення її результатів у внутрішньому
положенні, розробленому відповідно до цього Положення та інших
нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку.

III.  Порядок
інвентаризації активів та зобов’язань

1.  Інвентаризація основних
засобів

1.1.  До початку інвентаризації перевіряються:

·
наявність і стан технічних
паспортів та іншої технічної документації на основні засоби;

·
наявність
документів на основні
засоби, що здані чи прийняті
підприємством в оренду,
на зберігання, у тимчасове
користування.

При виявленні розбіжностей і
неточностей у бухгалтерському обліку або технічній документації вносяться відповідні виправлення й
уточнення.

1.2.   Інвентаризаційний
опис складається за об’єктами основних засобів чи групами та окремо за кожною матеріально відповідальною особою.

Однотипні за технічними
характеристиками, призначенням та умовами використання, однакової вартості об’єкти основних засобів, що надійшли
одночасно на підприємство та щодо яких ведеться груповий облік, в інвентаризаційному описі наводяться за найменуванням із зазначенням кількості
цих об’єктів.

В аналогічному порядку можуть складатися інвентаризаційні описи інших необоротних матеріальних активів з урахуванням норм цього
розділу.

1.3.   Основні засоби вносяться до інвентаризаційного опису за найменуванням відповідно до основного
призначення об’єкта із зазначенням інвентарного номера, виготовлювача,
заводського номера (у разі його наявності),
року випуску, первісної (переоціненої) вартості, суми зносу, строку корисного
використання та інших відомостей.

Об’єкт, що пройшов відновлення,
реконструкцію, розширення чи переобладнання, внаслідок чого змінилось основне його призначення, вноситься до
інвентаризаційного опису під найменуванням, що відповідає новому основному призначенню.

У разі встановлення факту
невідображення виконаних робіт капітального характеру (добудова поверхів, прибудова
нових приміщень тощо) або часткової
ліквідації будівель і споруд (знесення
окремих конструктивних елементів) в бухгалтерському обліку підприємства визначається сума збільшення або зменшення балансової вартості об’єкта і в
описі відображаються дані про проведені зміни.

Під час інвентаризації
машин, обладнання та транспортних засобів перевіряються заводські номери
кузова, двигуна, шасі тощо.

Багаторічні насадження
вносяться до інвентаризаційного опису за культурами, ботанічними сортами із

зазначенням року закладення,
площі, кількості дерев або кущів, за категоріями та їх балансовою вартістю. Іригаційні і меліоративні споруди
записуються за видом і родом споруд із зазначенням їхніх розмірів, року спорудження, балансової вартості та інших відомостей, що характеризують їх призначення і стан.

Під час проведення інвентаризації
земельних ділянок, будівель, споруд, іншої нерухомості, водоймищ та інших об’єктів природних ресурсів
перевіряється наявність документів, що підтверджують право власності підприємства на ці об’єкти.

1.4.    У разі виявлення придатних
для використання об’єктів
основних засобів, залишкова
вартість яких дорівнює нулю, інвентаризаційна комісія
(робоча інвентаризаційна комісія) передає відповідні матеріали керівнику
підприємства.

1.5.  У
разі виявлення об’єктів, що не знаходяться на обліку, а також об’єктів, дані
про які відсутні в обліку, до інвентаризаційного
опису відсутні відомості і технічні показники про такі об’єкти вносяться,
наприклад, так: про будівлі – зазначаються
їх призначення, основні матеріали, з яких вони побудовані, об’єм (зовнішній чи внутрішній обмір), площа (загальна корисна
площа), число поверхів, підвалів, напівпідвалів, рік побудови тощо.

Оцінка виявлених об’єктів проводиться за справедливою вартістю.

1.6.   Основні
засоби, що ремонтуються на інших підприємствах, вносяться до інвентаризаційного
опису на підставі документів про передачу об’єктів у ремонт.

1.7.      Інвентаризаційною комісією
(робочою інвентаризаційною комісією)
перевіряється правильність присвоєння інвентаризаційних номерів.

1.8.   На
основні засоби, які не придатні до експлуатації і не підлягають відновленню,
складається окремий інвентаризаційний опис із зазначенням часу введення в експлуатацію та причин, що довели до стану непридатності ці об’єкти.

Списання таких
об’єктів проводиться у порядку, встановленому законодавством.

1.9.    Допускається складання
групових інвентаризаційних описів малоцінних необоротних матеріальних активів, виданих
в індивідуальне користування працівників, із зазначенням у них відповідальних за ці предмети
осіб (на яких ведуться особові картки) з їх розпискою в інвентаризаційному
описі.

1.10.  Білизна, постільні
речі, одяг та взуття одного найменування, близькі
за розмірами, якостями
матеріалу і ціною,
вносяться до інвентаризаційного опису сумарно, із зазначенням кількості
цих предметів та їх номенклатурних номерів.

Предмети спецодягу і столової
білизни, відправлені у прання та ремонт, вносяться до інвентаризаційного опису на
підставі відомостей-накладних або квитанцій надавача послуг.

1.11.   Інвентаризація
бібліотечних фондів оформлюється груповими інвентаризаційними описами. Під час
її проведення виявляються помилки, що допущені при шифруванні документів, розстановці фонду, оформленні видачі документів користувачам, а також встановлюється
заборгованість користувачів перед бібліотекою,
виявляються дублетні документи, документи, що не відповідають профілю
комплектування фонду підрозділу чи бібліотеки в цілому, та
документи, що потребують ремонту,
оправи тощо.

У разі встановлення факту
відсутності документа проводиться його розшук у строк, визначений правилами користування бібліотекою щодо користування документом читачем, але не більше одного
року.

2.  Інвентаризація нематеріальних активів

2.1.    При інвентаризації нематеріальних активів їх наявність установлюється за документами, що були підставою для оприбуткування, або за
документами, якими оформлені майнові права. Одночасно на підставі цих документів
перевіряється обґрунтованість їх оприбуткування.

2.2.    До інвентаризаційного опису вносяться дані про назву нематеріального активу,
характеристику, призначення,
дату придбання (введення в експлуатацію), первісну (переоцінену) вартість, суму
накопиченої амортизації, строк
корисного використання, кількість та вартість об’єкта чи групи об’єктів
нематеріальних активів.
Інвентаризаційний опис складається за об’єктами нематеріальних активів чи
групами однотипних за призначенням і умовами використання об’єктів нематеріальних активів
та окремо за кожною матеріально

відповідальною особою.

2.3.  У
разі виявлення лишків об’єктів нематеріальних активів до інвентаризаційного
опису вони вносяться із зазначенням необхідних даних. Оцінка таких об’єктів проводиться за справедливою вартістю.
Суб’єкти державного сектора
економіки визначають вартість об’єктів прав інтелектуальної власності, що
перебувають у державній власності або були створені
(придбані) за державні
кошти згідно із законодавством.

3.  Інвентаризація незавершених капітальних інвестицій

3.1.     Наявність і обсяг незавершених капітальних інвестицій встановлюються під час проведення інвентаризації шляхом
перевірки їх у натурі.

3.2.   В
інвентаризаційних описах незавершених капітальних інвестицій вказуються
найменування об’єкта, обсяг виконаних
і оплачених робіт за видами, конструктивними елементами, устаткуванням.

3.3.  На
збудовані об’єкти, що фактично введені в дію повністю або частково, але
прийняття і введення в дію яких не
оформлено належними документами, а також на завершені, але з якихось причин не
введені в дію об’єкти складається окремий інвентаризаційний опис, у якому
додатково вказуються причини
затримки оформлення здачі в
експлуатацію вказаних об’єктів.

3.4.  На
об’єкти, будівництво яких припинене, а також на проектно-вишукувальні роботи
щодо нездійсненого будівництва, які мають бути списані з балансу, складаються окремі інвентаризаційні описи,
в яких наводяться дані про
характер виконаних робіт і їх вартість згідно з кошторисом із зазначенням
причин припинення (нездійснення) будівництва. Списання таких витрат
проводиться відповідно до чинного
законодавства.

3.5.  Під час інвентаризації перевіряється наявність у складі
незавершених капітальних інвестицій обладнання та
устаткування, що передане для монтажу, який фактично не розпочато, а також
встановлюється стан законсервованих і тимчасово зупинених
будівельних об’єктів, розробок,
нематеріальних активів, на які складається окремий інвентаризаційний опис.

4.  Інвентаризація запасів

4.1.   Інвентаризація
запасів проводиться за місцями зберігання та окремо за матеріально
відповідальними особами. Матеріальні
запаси при інвентаризації записуються в інвентаризаційні описи за найменуванням
із зазначенням номенклатурного номера
(за його наявності), виду, групи, сорту, одиниці виміру, ціни, суми та кількості
(рахунок, вага або міра), фактично
встановлених на дату інвентаризації, та за даними бухгалтерського
обліку.

На малоцінні та швидкозношувані
предмети, які обліковуються в оперативному порядку, інвентаризаційні описи не складаються, а перевіряється
фактична наявність цих предметів у матеріально відповідальних осіб шляхом зіставлення з відомістю
оперативного обліку. Виявлена при цьому нестача предметів оформлюється актом.

Спецодяг та предмети
індивідуального користування, відправлені у прання та ремонт, перевіряються на підставі
документів надавача послуг.

4.2.   Інвентаризаційна
комісія у присутності матеріально відповідальних осіб перевіряє фактичну
наявність запасів шляхом їх перерахунку, переважування чи перемірювання. Не допускається вносити
до інвентаризаційних описів
дані про залишки активів зі слів матеріально відповідальних осіб або за даними обліку без перевірки
їх фактичної наявності.

Кількість запасів, що
зберігаються в непошкодженій упаковці постачальника, може визначатися на
підставі документів з обов’язковою перевіркою наявності в натурі
частини вказаних цінностей.

4.3.  На
запаси, що перебувають в дорозі, не оплачену у строк покупцями відвантажену
продукцію (товари) та на запаси,
що перебувають на складах інших підприємств (на відповідальному зберіганні, на комісії, у переробці), складається окремий інвентаризаційний опис та перевіряється обґрунтованість сум, що відображені
на рахунках бухгалтерського обліку. Такі суми можуть бути визнані, якщо вони
підтверджені належно оформленими документами, зокрема рахунками постачальників, копіями платіжних вимог (рахунків- фактур),
що пред’явлені покупцям,
охоронними розписками, які переоформлені на дату проведення інвентаризації або близьку
до неї.

4.4.
Виявлені під   час
 інвентаризації   непридатні   або   зіпсовані   запаси   вносяться
 до   окремого

інвентаризаційного опису, в якому вказуються найменування відповідних запасів, їх кількість, причини,
ступінь і характер псування, пропозиції щодо їх знецінення, списання або
можливості використання цих предметів
у господарських цілях.

4.5.  Тара наводиться в інвентаризаційному описі за видами,
цільовим призначенням і якісним складом
(нова, яка була у вжитку,
така, що потребує ремонту, тощо). На тару, що стала непридатною, складається
акт на списання із зазначенням причин псування.

4.6.   При
інвентаризації незавершеного виробництва в інвентаризаційних описах вказуються
найменування заділу, стадія та
ступінь їх готовності, кількість або обсяг
виконаних робіт.

Сировина, матеріали і
покупні напівфабрикати, що перебувають біля робочих місць і не піддавались обробці, до опису незавершеного виробництва не включаються, а фіксуються в окремих інвентаризаційних описах.

Кількість сировини
і матеріалів, що входять до складу неоднорідної маси або суміші в незавершеному виробництві, визначається технічними розрахунками у порядку,
встановленому на підприємстві, якщо інше не передбачено
законодавством.

На незакінчений ремонт
будівель, споруд, машин, обладнання, енергетичних установок та інших об’єктів складається окремий інвентаризаційний
опис, в якому вказуються: найменування об’єкта, що ремонтується, опис і відсоток виконаних робіт.

4.7.  Інвентаризація
незавершених науково-дослідних робіт проводиться за темами (договорами), при
цьому встановлюються:

·
наявність договору із замовником;

·
правильність відображення фактичних витрат
за темою та наявність невикористаних матеріальних цінностей;

·
причини значного
або необґрунтованого відхилення фактичних витрат від кошторисної вартості;

·
врахування витрат за закінченими і сплаченими замовником роботами.

5.  Інвентаризація біологічних активів

5.1.   Довгострокові
біологічні активи рослинництва до інвентаризаційного опису вносяться за
культурами, ботанічними сортами із
зазначенням року закладення, площі, кількості дерев або кущів, за категоріями
та їх балансовою вартістю.

5.2.  Довгострокові
біологічні активи тваринництва, зокрема доросла продуктивна і робоча худоба,
вносяться до інвентаризаційних
описів із зазначенням номера худоби (бирки), клички, віку, породи,
угодованості, живої маси (ваги) (маса (вага) коней,
мулів не вказується).

Велика рогата худоба, робоча
худоба, свині (матки і кнури) і
особливо цінні екземпляри овець та іншої худоби вносяться до окремих інвентаризаційних описів.

Інша худоба основного стада,
що враховується у груповому порядку, вноситься до інвентаризаційних описів за групами згідно
з віком і статтю із зазначенням кількості голів і живої маси (ваги) по кожній групі.

5.3.   Поточні
біологічні активи тваринництва в частині молодняку тварин на вирощуванні та тварини на відгодівлі
вносяться до інвентаризаційних описів окремо із зазначенням інвентарних
номерів, кличок, статі, масті, породи
тощо. Інші поточні біологічні активи тваринництва, що обліковуються у груповому
порядку, вносяться до
інвентаризаційного опису за віком та статевими групами із зазначенням кількості
голів та живої ваги у кожній
групі.

5.4.  Інвентаризаційні
описи щодо біологічних активів тваринництва складаються за видами тварин окремо
у фермах, цехах, відділеннях, бригадах
і за матеріально відповідальними особами.

5.5.   Інвентаризація
поточних біологічних активів рослинництва проводиться за видами таких активів,
при цьому перевіряються натуральні показники (площі, засіяні озимими
культурами, кількість рослин
у парниках і теплицях, закладених
садах, ягідниках і виноградниках).

6.  Інвентаризація готівки,
грошових коштів та їх еквівалентів, бланків документів суворої
звітності

6.1.    Наявність готівки,
грошових коштів, цінних паперів, грошових
документів (сплачених санаторно- туристичних путівок, поштових
марок тощо) і бланків документів суворої звітності встановлюється інвентаризацією та оформляється
актом інвентаризації.

Інвентаризація кас на
підприємстві проводиться відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня
2004 року № 637, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13 січня 2005 року за №
40/10320.

В акті інвентаризації наявності
готівки вказуються фактичний
залишок та залишок
за даними обліку і визначається результат інвентаризації.

Відомості про готівку в іноземній валюті вносяться до акта інвентаризації із зазначенням
назви і суми іноземної валюти, курсу Національного банку України на початок робочого
дня інвентаризації, суми іноземної валюти в перерахунку на грошову одиницю України.

До акта інвентаризації
грошових документів, бланків документів суворої звітності вносяться дані про
назву, номер, серію і номінальну
вартість.

6.2.  При
інвентаризації коштів, що перебувають у дорозі, звіряються суми, що зазначені в
рахунку, з даними квитанцій установи
банку, поштового відділення, копій супровідних відомостей на здачу виручки
інкасаторам банку.

6.3.    Інвентаризація коштів на розрахункових, поточних, валютних, реєстраційних та інших рахунках,
на акредитивах проводиться
шляхом звірки залишків сум за даними бухгалтерського обліку підприємства з даними
виписок банку.

6.4.  При інвентаризації цінних паперів в документарній формі встановлюються:

·
наявність цінних
паперів;

·
правильність їх оформлення, реальність вартості відображених у балансі підприємства цінних паперів;

·
повнота і своєчасність відображення в бухгалтерському обліку
доходів від фінансових інвестицій.

Інвентаризація
цінних паперів проводиться за окремими емітентами із зазначенням в акті
інвентаризації назви, серії, номера, номінальної і балансової
вартості, строків їх погашення.

6.5.    Інвентаризація цінних паперів у бездокументарній формі, переданих підприємством на зберігання депозитарним установам, полягає у звірці
залишків, відображених на відповідних рахунках бухгалтерського обліку підприємства, з даними виписок з
рахунків в цінних паперах підприємства, виданих депозитарними установами.

6.6.    До окремого
акта інвентаризації вносяться
дані про довготермінові та короткотермінові фінансові
інвестиції в частки (паї) в статутних капіталах інших підприємств.
Інвентаризація проводиться шляхом звірки установчих документів з даними бухгалтерського обліку
підприємства.

6.7.   В
акті інвентаризації вказуються: назва фінансової інвестиції (акції, облігації, частки
(паї) тощо), назва цінних паперів,
якими оформлені фінансові інвестиції, дата і термін вкладу, номер і серія
цінних паперів, назва документа, що
підтверджує фінансові інвестиції (засновницький договір, інші угоди, виписки
банків, накладні на передачу устаткування тощо), сума, вид
вкладу.

7.  Інвентаризація дебіторської та кредиторської заборгованостей

7.1.   Інвентаризація
дебіторської та кредиторської заборгованостей полягає у звірці документів і
записів у реєстрах обліку і перевірці
обґрунтованості сум, відображених на відповідних рахунках, та оформлюється актом інвентаризації.

7.2.   При
інвентаризації усім дебіторам підприємства-кредитори повинні передати виписки з аналітичних рахунків
про їх заборгованість, які пред’являються інвентаризаційній комісії (робочій
інвентаризаційній комісії) для підтвердження реальності заборгованості. Підприємства-дебітори мають підтвердити заборгованість або

заявити свої заперечення.

В окремих випадках, коли до
кінця звітного періоду розбіжності не усунені або залишились нез’ясованими, розрахунки з дебіторами і кредиторами
відображаються кожною стороною в сумах, що випливають із записів у бухгалтерському обліку і визнаються
нею правильними.

7.3.   Дебіторська
і кредиторська заборгованості перевіряються щодо дотримання строку позовної
давності, обґрунтованості сум, які обліковуються на рахунках обліку розрахунків з покупцями, замовниками, постачальниками, підрядниками, одержаних
і виданих векселів,
одержаних позикових коштів,
наданих кредитів (позик),
з підзвітними особами, депонентами, іншими дебіторами і кредиторами.

7.4.  Під час інвентаризації розрахунків шляхом документальної перевірки
установлюються:

·
правильність розрахунків із банками,
контролюючими органами, іншими підприємствами, а також зі структурними підрозділами підприємства, виділеними на окремі баланси;

·
заборгованість підзвітних осіб, а також правильність і обґрунтованість сум заборгованості за нестачами
і крадіжками. Інвентаризація заборгованості за нестачами і втратами від
псування цінностей полягає у
перевірці причин, через які затримується розгляд матеріалів щодо виявленої
нестачі та віднесення її на винних осіб або списання
у встановленому порядку;

·
правильність
і обґрунтованість сум дебіторської, кредиторської і депонентської заборгованостей,
у тому числі суми кредиторської і депонентської заборгованостей, щодо яких строк позовної давності
минув;

·
реальність заборгованості працівникам з
оплати праці та громадянам
(безпосередньо або через роботодавців) за соціальними виплатами, визначеними законодавством, а також із безготівкових розрахунків за цими виплатами.

7.5.    В акті інвентаризації вказуються найменування проінвентаризованих субрахунків і суми виявленої
неузгодженої дебіторської і кредиторської заборгованостей, безнадійних боргів та кредиторської і дебіторської заборгованостей, щодо яких строк позовної
давності минув.

До акта інвентаризації
розрахунків додається довідка про дебіторську і кредиторську заборгованості,
щодо яких строк позовної давності
минув, із зазначенням найменування і місцезнаходження таких дебіторів або кредиторів, суми, причини, дати і підстави
виникнення заборгованості (для бюджетних установ – листи до установ
вищого рівня з приводу виділення
коштів для погашення такої заборгованості).

В акті інвентаризації
розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків вказуються прізвище
боржника, за що і коли виник борг,
дата прийняття судового рішення або іншого органу (добровільної згоди боржника) про відшкодування
суми матеріальної шкоди, а якщо таке рішення
не прийняте, то зазначаються дата пред’явленого підприємством позову і сума
заборгованості на дату інвентаризації.

Окремо складається акт
інвентаризації кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув
і яка планується до списання.
В бюджетних установах
такий акт затверджується керівником бюджетної установи.

7.6.   Інвентаризація
коштів цільового фінансування полягає у перевірці обґрунтованості їх залишку
шляхом зіставлення даних про
надходження на підприємство коштів цільового фінансування та їх використання відповідно до їх цільового призначення.

8.  Інвентаризація витрат
і доходів майбутніх
періодів, забезпечень та резервів

8.1.    При інвентаризації забезпечень перевіряються їх правильність і обґрунтованість, створюваних на: виплату відпусток
працівникам; додаткове пенсійне
забезпечення; виконання гарантійних зобов’язань; реструктуризацію, виконання
зобов’язань при припиненні діяльності; виконання зобов’язань щодо обтяжливих
контрактів та інші цілі, передбачені національними положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку, національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, міжнародними стандартами та іншими актами законодавства.

8.2.    Залишок забезпечення на виплату відпусток, у тому числі відрахування на загальнообов’язкове державне соціальне страхування з цих сум,
станом на кінець звітного року визначається за розрахунком, який базується на кількості днів невикористаної працівниками підприємства щорічної відпустки
та середньоденній оплаті праці працівників. Середньоденна оплата праці визначається відповідно
до

законодавства.

8.3.  При
інвентаризації забезпечення на виплату передбаченої законодавством винагороди
за вислугу років, у тому числі
відрахувань на державне соціальне страхування з цих сум, уточнюється розмір
забезпечення, який не повинен
перевищувати суми нарахованої винагороди і підлягає
віднесенню на витрати.

8.4.   Інвентаризація
страхового резерву небанківської фінансової установи, що створюється для
покриття ризиків неповернення основного боргу за кредитами, полягає
в обґрунтуванні відповідності залишку вказаного
резерву граничному розміру такого резерву на дату інвентаризації, який
обчислюється відповідно до
законодавства.

8.5.  Інвентаризація
резерву сумнівних боргів полягає в перевірці обґрунтованості визначення суми
сумнівної заборгованості на підставі
аналізу застосування методу розрахунку резерву сумнівних боргів, встановленого відповідно до облікової політики.

8.6.   До
акта інвентаризації включаються: визначена за результатами інвентаризації сума
витрат і доходів майбутніх періодів,
забезпечення (за його видами) і резерву сумнівних
боргів разом із відповідними розрахунками, а також відповідні суми за даними бухгалтерського обліку.

IV.  Перевірка та оформлення результатів інвентаризації

1.
Висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю
активів і зобов’язань і даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, та пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що
складається після закінчення інвентаризації і
передається на розгляд та затвердження керівнику підприємства. У
протоколі наводяться: причини нестач, втрат, лишків,
а також пропозиції щодо заліку внаслідок пересортиці, списання нестач в межах норм природного
убутку, а також понаднормових нестач і втрат від псування цінностей із
зазначенням причин та вжитих заходів
щодо запобігання таким втратам і нестачам. Підприємства можуть додавати до
протоколів іншу інформацію, що є
суттєвою для прийняття рішень щодо визнання і оцінки активів і зобов’язань та розкриття
відповідної інформації у фінансовій звітності.

2.
Протокол інвентаризаційної комісії затверджується керівником підприємства протягом
5 робочих днів після завершення інвентаризації.

3.
Результати інвентаризації на підставі затвердженого протоколу інвентаризаційної комісії
відображаються у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності того звітного
періоду, у якому закінчена інвентаризація.

4.
Виявлені при інвентаризації розбіжності між фактичною наявністю
активів і зобов’язань і даними бухгалтерського обліку регулюються підприємствами в такому порядку:

·
основні засоби,
нематеріальні активи, які виявлені в лишках, підлягають оприбуткуванню зі збільшенням доходів майбутніх періодів
(доходів спеціального фонду бюджетної
установи);

·
цінні папери, грошові кошти, їх еквіваленти та інші оборотні
матеріальні цінності, які виявлені в лишках, підлягають оприбуткуванню зі збільшенням доходу звітного періоду
підприємства (доходу спеціального фонду бюджетної установи);

·
нестача запасів у межах установлених норм
природного убутку, виявлена під час інвентаризації, списується за розпорядженням керівника підприємства на витрати. Норми природного убутку можуть застосовуватися лише у разі виявлення фактичних
нестач і після взаємозаліку нестач цінностей і лишків внаслідок пересортиці. За відсутності норм природного убутку
втрата розглядається як нестача понад норму;

·
нестача цінностей понад норми природного
убутку, а також втрати від псування цінностей списуються з балансу та відносяться на рахунок винних осіб у розмірі,
визначеному відповідно до законодавства, у разі якщо винні особи не встановлені, вони зараховуються на
позабалансовий рахунок до моменту встановлення
винних осіб або закриття справи
згідно із законодавством.

5.
Взаємний залік лишків і нестач внаслідок пересортиці допускається тільки щодо
запасів однакового найменування і в
тотожній кількості за умови, що лишки і нестачі утворились за один і той самий
період, що перевіряється, та в однієї і тієї самої матеріально відповідальної особи.

Міністерства, інші органи виконавчої
влади, до сфери управління яких належать підприємства, можуть установлювати порядок,
відповідно до якого такий залік може бути допущений стосовно
однієї і тієї самої

групи запасів, якщо цінності, що
входять до її складу, мають схожість за зовнішнім виглядом або упаковані в однакову
тару (у разі відпуску їх без розпаковки
тари).

У разі взаємозаліку нестач і
лишків внаслідок пересортиці, коли вартість запасів, що виявились у нестачі, більше вартості запасів, що виявились у надлишку, різниця
вартості повинна бути віднесена
на винних осіб.

Якщо особи, винні в
пересортиці, не встановлені, то сумові різниці розглядаються як нестачі
цінностей понад норми природного
убутку з віднесенням їх до складу витрат у порядку, визначеному пунктом 4 цього
розділу. За такими сумовими
різницями в протоколах інвентаризаційної комісії повинні бути наведені причини,
з яких різниці не можуть бути віднесені на винних осіб.

Перевищення вартості запасів, що
виявились у лишку, порівняно з вартістю запасів, що виявились у нестачі внаслідок пересортиці, відноситься на
збільшення даних обліку відповідних запасів та доходів у порядку, визначеному пунктом 4 цього розділу.

6.    Розмір збитків
від розкрадання, нестач,
знищення (псування) матеріальних цінностей визначається відповідно до законодавства.

7.
Бюджетними установами у разі встановлення нестач або втрат, які виникли
внаслідок зловживань, відповідні матеріали протягом 5 днів після встановлення нестач і втрат передаються правоохоронним органам, а на суму виявлених нестач і втрат подається цивільний
позов.

Директор Департаменту податкової, митної політики та
методології бухгалтерського обліку М. ЧМЕРУК

alt: Лекция на тему: ПОЛОЖЕННЯ

alt: У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством…

alt: За рішенням керівника підприємства інвентаризація інструментів, приладів, інвентарю (меблів) може проводитися щороку в обсязі не менше 30 відсотків усіх зазначених об’єктів з обов’язковим охопленням інвентаризацією…

alt: На підприємстві, де через великий обсяг робіт проведення інвентаризації не може бути забезпечено однією комісією, для безпосереднього проведення інвентаризації у місцях зберігання та виробництва розпорядчим…

alt: Під час проведення інвентаризації земельних ділянок, будівель, споруд, іншої нерухомості, водоймищ та інших об’єктів природних ресурсів перевіряється наявність документів, що підтверджують право власності підприємства на…

alt: Наявність готівки, грошових коштів, цінних паперів, грошових документів (сплачених санаторно- туристичних путівок, поштових марок тощо) і бланків документів суворої звітності встановлюється інвентаризацією та оформляється актом…

alt: В окремих випадках, коли до кінця звітного періоду розбіжності не усунені або залишились нез’ясованими, розрахунки з дебіторами і кредиторами відображаються кожною стороною в сумах, що…

alt: При інвентаризації забезпечення на виплату передбаченої законодавством винагороди за вислугу років, у тому числі відрахувань на державне соціальне страхування з цих сум, уточнюється розмір забезпечення,…

alt: У разі взаємозаліку нестач і лишків внаслідок пересортиці, коли вартість запасів, що виявились у нестачі, більше вартості запасів, що виявились у надлишку, різниця вартості повинна…


extracted_text:
(Дети заходят в зал, садятся)
Вед - В пасмурную ноябрьскую погоду наступает
такой день, когда сердца людей наполняются радостью и теплом, а на лицах
расцветают улыбки. В этот праздничный день у каждого из нас есть еще одна возможность
признаться в любви самому дорогому человеку – маме.
Вед - Разрешите вас поздравить,
          Радость вам в душе оставить,
          Подарить улыбку,
          Пожелать
вам счастья,
          Пусть уйдут невзгоды,
          Пусть уйдут  ненастья.
          Пусть исчезнет грусти тень
          В этот праздничный наш день!

            ТАНЕЦ
«МАМА»  (подг 2)

Вед - Сегодня
праздник. А в праздники принято дарить подарки. Мы решили не отступать от этой замечательной
традиции, и в самом начале нашего праздника нашим мамам подарить…
Вед -  А что подарить? Ведь женщины так устроены, что если подарить всем
что-то одинаковое, обидятся, подумают -  зачем мне то, что есть у всех? Если
подарить каждой что-то особенное, опять обидятся, вдруг подарок соседке
окажется более ценным?
Вед - Поэтому мы подарим вам то, что, с одной стороны, будет таким же,
как у всех, а, с другой стороны, будет восприниматься каждой из вас, как что-то
очень  индивидуальное.
ВМЕСТЕ: ВСТРЕЧАЙТЕ! ЛУЧШИЙ ПОДАРОК – ЭТО ВАШИ ДЕТИ!

                               ТАНЕЦ   «ЗЕРКАЛЬНЫЙ ВАЛЬС»   (подг 1)

1
Ребенок:
(с зеркалом в руках) -  Свет мой зеркальце, скажи,

                                   Да всю правду расскажи.

                                     Кто на свете всех мудрее,

                                    Всех любимей и добрее?
Дети:   (хором)
Мамочка!
2
Ребенок:
(с зеркалом)  -  Свет мой зеркальце, скажи,

                              Да всю правду  расскажи.

                           Кто ребячий любит смех,

                          Кто на свете лучше всех?
Дети:  (хором)
Мамочка!
3
Ребенок
(с зеркалом) - Свет мой зеркальце, скажи,

 Да всю правду  расскажи.

Кто на свете всех милее,

                        Всех теплом своим согреет?
Дети:   (хором)
Мамочка!
4
Ребенок:
Мы знаем, планета у нас голубая,

  И это, наверно, друзья, потому,

 Что мамы шагают по ней, улыбаясь,

 Даря нам заботу, любовь, красоту.

Вед - В этот прекрасный осенний день дети читают
для своих мам стихи

СТИХИ

Вед
- Давайте
мы порадуем маму песенкой

           «МАМИНА
ПЕСЕНКА»    (подг. 2)

Вед
 (показывает
цветок) - В нашем детском саду от детского смеха, добрых улыбок расцвел необычный
цветок. В каждом его лепестке прячется загадка, А кто загадку отгадает, тот с
нами поиграет! Первый лепесток срываю и загадку загадаю…

1
ЗАГАДКА:  Эти шарики на нитях

Вы примерить не хотите?

На любые ваши вкусы,

В маминой шкатулке… ( БУСЫ.)
Вед
-
И мы сегодня с вами для наших мам сделаем самые красивые бусы.

           АТТРАКЦИОН
«БУСЫ»

Вед
-
Второй лепесток срываю и загадку загадаю.

2 ЗАГАДКА:   С виду он похож на зонтик,
                          Только меньше во 100 крат.
                          Коль гроза на горизонте,
                          Он бывает очень рад.
                          Если дождик и тепло,
                          Он считает: «Повезло!»
(ГРИБ)

Вед – Любят наши
детки с мамами в лесу гулять, ягодки, грибочки в корзинку собирать.

ИГРА  «СОБЕРИ ГРИБЫ»

Вед - Славно
потрудились. Есть ещё задание для вас. Чтобы суп грибной сварить, грибочки надо
посушить!

Описание: Берется большая бельевая веревка,
делится пополам, на середине завязывается бантик.
Родители под музыку прикрепляют плоскостные
грибы прищепкой к веревке, каждый со своей стороны (до банта один, после банта
второй). Грибы можно поставить рядом в маленьких корзиночках или ведерках, а
можно сделать так, чтобы родителям помогают их дети. Дети берут грибы из
корзины и приносят их родителям, а родители вешают их на веревку
"сушат".

Вед -  На зиму мы сделали запас – потанцуем весело сейчас.

                             ТАНЕЦ «НАСТУПИЛА ОСЕНЬ» (подг.1)

3
 ЗАГАДКА: Наши -то девчонки все время воображают

 И каждый день наряды новые меняют.

 То наденут платье – глаз не оторвать,

 То в брюках очень модных выйдут погулять

 Это все на свете знают: как девчонок называют?

(МОДНИЦЫ)

         ТАНЕЦ
«МОДНИЦЫ»           (подг. 2)

 ЗАГАДКА:   Бьют его, а он не плачет,
                        Веселее только скачет. …   (МЯЧ)
Вед – Специально для
наших мамочек мы приготовили танец, который называется
                                              «ТАНГО С МЯЧАМИ»
(подг.1)

4
ЗАГАДКА:  Очень любят ребятишки,

Чтобы им читали книжки.

                       Про Зайчонка, про котенка,

Про веселого мышонка,

Про принцессу – Златовласку,

Прочитаем на ночь ….                 (СКАЗКУ).

Вед - Вот и наши мамы любят сказки рассказывать
своим детям. А сейчас они сами разыграют для вас, ребятки, сказку.

                            СКАЗКА-ПАНТОМИМА
«СОЛНЫШКО»
(Роли исполняют мамы .
Действующие лица: солнышко, дуб, ветерок, тучки, зайчик.)
Вед - В осенний ноябрьский денёк ярко светило
солнышко. Оно тянуло свои лучики далеко-далеко, чтобы потрогать всех ребят. Дул
лёгкий ветерок, он обдувал солнышко. На лесной поляне рос высокий дуб и тянул
свои ветки к солнышку, ветерок качал его могучие ветки. Вокруг дуба весело
прыгал зайчик, он тоже тянул свои лапки к солнышку. Но внезапно ветер усилился
и налетели тучки, закрыли солнышко, зайчик спрятался под высоким дубом. Но
весёлое солнышко выглянуло из-за тучки и всех обняло своими теплыми лучами.
      Вот и сказке конец, а кто слушал-
молодец!
                                                 (
Мамы садятся на места)

5
ЗАГАДКА:  Это транспорт городской,

Но в нем ездит не любой.

Только очень маленький,

Маленький – удаленький.       (ДЕТСКАЯ  КОЛЯСКА)

Вед – А хотите узнать, что думают дети, когда  в
таких колясках их мамы возят братиков и сестричек?

                       СЦЕНКА  «ВОТ  ТАКИЕ
 НАШИ  ДЕТИ!»  (подг.1)

(Дети разговаривают, сидя на лавке)
Ребёнок - Я
вот думаю, гадаю, для чего детей рождают?
Ребёнок  - Что за мысли в голове? И зачем это тебе?
Ребёнок  - Да
за маму мне обидно, от проблем житья не видно.

Брат с сестрой у меня есть, так маме некогда присесть.

А, если б не было детей, ей бы было веселей:
                   Телевизор бы смотрела, в караоке
песни пела…
Ребёнок  - Фу! Какая ерунда! Скучно будет ей тогда!
                    Да и в старости компот кто в стакане принесет?
                    Вот представь себе теперь маму вовсе без детей!
Ребёнок  - Дома  тихо. Чистота! Красота!
Ребёнок -  И пустота! Дом уютный, но пустой!
                    Без детей он не живой!
                    А с детишками: игрушки,
                    Кухня, ужин, постирушки.
 Ребёнок  - Только вырастил детей... Выдал замуж поскорей...
                     Отдохнуть теперь хотите? Вот вам внуки! Получите!
Ребёнок  - Ну и что? Опять играйся. На бабулю откликайся,
                   Сели, встали, побежали, вновь игрушки все собрали.
Ребёнок  -  Да зачем им жизнь такая? Аэробика сплошная!
                    Надо долго их растить, и воспитывать, учить,
                    По ночам не досыпать, день и ночь переживать,
                    Заболели полечить, провинились - отлупить,
                     И в учебе помогать, и кормить и наряжать...
Ребёнок  - Трудность в чем? Не понимаю! Я же кукол наряжаю!
Ребёнок  - Так, мой друг, спокойствие! Заботы - в удовольствие!
                    Пока деток воспитаешь, ни на миг не заскучаешь.
Ребёнок  - Да, смысл жизни видно в том, чтоб детишек полный дом!
                    Каждой маме по ребенку! Ну, а лучше сразу два!
Вместе - Чтоб у мамочки от скуки не болела голова!
                                                 (Дети
уходят)
Вед -  Родиться стоит
поздно или рано
           Хотя бы для того на этот свет,
           Чтоб вымолвить впервые слово
"МАМА",
           Которого священней в мире нет.
   Это
слово весело журчит, как весенний ручеёк, ласково греет, как тёплое солнышко,
наполняет сердце радостью, добром и любовью. Мама … Это её нежный голос поет
колыбельные песни, это её ласковые руки мажут зелёнкой детские синяки и шишки,
это её доброе сердце прощает детям всё на свете.
   А кто для мамы всех дороже? Конечно же, это дети! Не всегда послушные, иногда
упрямые, но самые, самые любимые!

                                   (Звучит музыка, дети
2 подг группы  подходят к ведущей)

Ребёнок -
 Всегда
приятно получать подарки,
                    Еще приятней мамам их  дарить.
                    И потому напоминать не надо,
                    О том, что счастье в нас самих.
Ребёнок - Мы детки-конфетки у пап и у мам.
                  Мы счастье и радость
приносим всем вам.
                  Мы детки-цветочки в чудесном
саду,
                  Мы рыбки златые в прекрасном
пруду.
Ребёнок - Любите нас всех, уж какие мы есть.
                   В нас столько хорошего, всё
и не счесть.
Ребёнок  - Мы любим вас очень, без вас не прожить.
                   Давайте и дальше любить и
дружить.
                   Мы с вами родные, мы с вами
семья.
                    И нам расставаться ну
просто нельзя!
Ребёнок -  Сейчас о нас с вами мы песню споём,
                    О том, как мы вместе
прекрасно живём!

                             ПЕСНЯ
«ДЕТКИ-КОНФЕТКИ»

Вед - Наш праздник подошел к концу. Спасибо за
ваше доброе сердце, за желание побыть рядом с детьми, подарить им душевное
тепло. А ваши детки дарят вам подарки, которые они с любовью приготовили для
вас

              (Дарим подарки и уходим в группу)

12реб:
Мы праздник завершаем.
Мамам пожелаем:
Чтоб смеялись и шутили!
И здоровыми вы были.

13реб:
Мы хотим, чтоб мамы наши!
Становились еще краше.
Чтобы всех счастливей были
Все
дети хором: Наши мамы дорогие.
1 Вед: Приятно получать
всегда подарки,
Еще приятней мамам их  дарить.
И потому напоминать не надо,
О том, что счастье в нас самих.
 Песня

2
Вед: Наш праздник  подошёл  к  концу
Мы
сердечно поздравляем  вас  с  праздником.
Родиться
стоит поздно или рано
Хотя
бы для того на этот свет,
Чтоб
вымолвить впервые слово "МАМА",
Которого
священней в мире нет.

Мы  вас  приглашаем  сфотографироваться  на память.
Фото на память.

Есть в нашем мире слово вечное,
Короткое, но самое сердечное.
Оно душевное, любимое,
Ни с чем на свете не сравнимое.

file_name: день матери 18  .docx

alt: Дети заходят в зал, садятся)

alt: Ребенок ( с зеркалом) - Свет мой зеркальце, скажи,

alt: ТАНГО С МЯЧАМИ» (подг.1) 4

alt: Мы праздник завершаем. Мамам пожелаем:

title: праздник день матери


extracted_text:
Краткосрочный план
Проверено:
План
урока
Руководитель МО______________

Раздел

Тригонометрия

Школа:

ЦПР

Развитие
  навыков математического моделирования у учащихся через использование
  детальных инструкций

Дата:

ФИО
  учителя:

Класс: 9

Количество
  присутствующих:

отсутствующих:

Тема
  урока

Формулы тригонометрии

Цели
  обучения, которые достигаются на данном  уроке (ссылка на учебную программу)

9.2.4.4
выводить
  и применять формулы приведения;

Цели
  урока

выводить
  и применять формулы приведения;

Критерии
  оценивания

выводит
  и применяет формулы приведения;

Языковые цели

Предметная
  лексика и терминология:
Синус
  угла, косинус угла, тангенс угла, котангенс угла
Серия
  полезных фраз для составления диалога:
как
  нам найти угол …
как
  найти синус, косинус, тангенс, котангенс угла …
определение
  тригонометрических функций

Привитие
  ценностей

Академическая честность:
  уважение идей и мыслей других людей, заключающееся в соблюдении принципов
  академической честности
Формирование
  ценностей: патриотизм; уважение; забота; сплоченность; ответственность;
  честность; трудолюбие.

Межпредметные
  связи

Геометрический смысл
  тригонометрических функций

Навыки
  использования ИКТ

Предварительные
  знания

Определение
  тригонометрических функций
Основные формулы
  тригонометрии

Ход урока

Запланированные
  этапы урока

Запланированная деятельность на уроке

Ресурсы

Начало
  урока
5
  мин

I.
  Организационный
  момент/
Приветствие.
Создание
  эмоционально-дружеской
  среды.
В
  начале урока сделать акценты на:
-
  концентрацию внимания учащихся
-
  совместно с учащимися определить цели урока/ЦО
- ознакомить
  с правилами хода урока
-
  проверка домашнего задания
-
  если не выполнили некоторые задания, рассмотреть выполнить на уроке

Середина
  урока
10
  мин

  5 минут

5 минут

5 минут

5
  минут

  5 минут

Повторение

Звуковой
  диктант ( хором отвечают «да» , «нет» )
1. sin  (π/2 + α) = cosα (да)
2. sin 450 =√2/2 (да)
3. tg(– α) = tgα ( нет) Почему?
4. 1 + tg2α = 1/ cos2α (да)
5. cos (π – α)  =cosα (нет) Почему?
6. sinα = y/R
  9да)
7.π = 1200 (да)
8. cosα<0 и tgα> 0  во второй четверти  ( нет)
  Почему?
9.cos 1500= (нет) Почему?
10. πпринадлежит третьей четверти
11. tgα∙ctgα = 1
12.sin 5,8 > 0 (нет) Почему?
13.cos2α
  -1 = - sin2α
14 sin 1200 = - cos 300 (нет) Почему?
15.
  Математика – мой любимый предмет!
Теоретический опрос
1. Вывести
  формулы приведения ( 3 учащихся у доски)
 а) sin( π/2 + α) = cosα
б)  cos (π – α) = - cosα
в)  cos ( π – α) = - sinα
г)  двое
  учащихся собирают математическую россыпь из формул приведения;
д) у доски
  двое учащихся приводят примеры формул приведения, используя мнемоническое
  правило, приведенное в учебнике.
Ответы
  учащихся заслушиваются
4.Физминутка
  с использованием следующего мнемонического правила:
Достаточно
  задать себе два вопроса:
1.
  Меняется ли функция на кофункцию?
Ответ:
  Если в формуле присутствуют углы  π/2 или 3π/2  - это углы
  вертикальной оси, киваем головой по вертикали и сами себе отвечаем:
  "Да", если же присутствуют углы горизонтальной оси π или 2π,
  то киваем головой по горизонтали и получаем ответ: "Нет".
2. Какой
  знак надо поставить в правой части формулы?
Ответ:
  Знак определяем по левой части. Смотрим, в какую четверть попадает угол, и
  вспоминаем, какой знак в этой четверти имеет функция, стоящая в левой части.
Практическая
  работа выполняется в группах по 4 ученика по уровням А, В, С. Ученики сами
  выбирают , кто за какой уровень будет в ответе
Учитель
  проводит дифференциацию. С каждого задания по 1 примеру решить. Все учащиеся
  должны знать правильное решение задачи. Сильные ученики помогают слабым. В
  конце урока учитель спрашивает у любого ученика каждой группы решение любой
  задачи. Если ученик неправильно отвечает, подсказывает из группы второй
  ученик.

Задания
  А.
1.
  Преобразуйте :
а) sin
  (1800 – α) +cos( 900 + α); б) cos (2700 – α) ∙ sin ( 900 – α)
в) tg(
  1800 + α ) ∙
  tg ( 2700 + α); г) sin (π + α) – cos ( π/2 – α)
д) tg(
  3π/2 – α) + ctg (π – α) + sin (3π/2  - α )
2.
  Вычислить:

  а) sin2100;  б)ctg 4π/3;в)cos (- 3000); г) tg 3900
     3.
  Упростить выражение:
а)sin ( π + α) ∙cos (2π – α)   ;  б) sin2 (1800 – x) +
  sin2 (2700–x)
tg (π – α)∙ cos (α – π)

  Задания В.
1.
  Вычислить:       а) tg
  ( -2250) ∙ cos 1200;  б) sin
  3000 -  tg 3300;
в) сos2π ∙ ctg2π
2. Упростить выражение:
 а) sin (3π/2
  – α) ∙ tg( π/2 + α);   б) cos2 (α - 3π/2) + sin2 ( - α )
tg(3600 – α) ∙ sin ( - 3600 – α)
3.Доказать тождество:
sin (α –π)  ∙  ctg ( π/2 – α)∙cos (π – α)
  +   cos (3π/2 –α) =  0
tg ( π + α)     tg (π/2 + α)            sin (-α)

Задания С .
1.
  Вычислить:
а) 3 сos 36600 +
  sin (-15600);б)
  sin π – tgπ;
в) sinπ∙
  ctgπ + cosπ ∙ tgπ +     ____1_______  +
  7

  cos π ∙ sin π
2.
  Упростить выражение:
а) сtg2(α +π/2)∙cos2(α – π/2) ;     б)  ctg ( 2700 – α)∙ctg2 (3600 – α) - 1
сtg2(α-π/2) – cos2 (α+π/2)1 – tg2(α -1800)ctg( 1800 + α)

3.
  Доказать тождество:

tg(π – α)    ∙ sin (3π/2+ α)  =  tg2α
cos (π+ α)    tg(3π/2+ α)
Проверка
  учителя
Проверка
  решения задачи

Интерактивная доска

Карточки

Конец
  урока

5 минут

IV.
  Подведение
  итога туров
Время урока подходит к концу. Ребята,
  давайте вспомним, какова была цель нашего занятия. Как вы думаете, мы
  достигли этой цели?
Выдать карточки с вопросами, ученики
  пишут ответы
Рефлексия:
- что узнал, чему научился
- что осталось непонятным
- над чем необходимо работать
Домашние
  задание
Раздать
  новые карточки решить все примеры
Решить
  все остальные примеры из карточек на уроке

Карточки

Дифференциация – каким образом Вы
  планируете оказать больше поддержки? Какие задачи Вы планируете поставить
  перед более способными учащимися?

Оценивание – как Вы планируете проверить
  уровень усвоения материала учащимися?

Здоровье и соблюдение техники
  безопасности

Дифференциация может быть выражена в подборе заданий, в
  ожидаемом результате от конкретного ученика, в оказании индивидуальной
  поддержки учащемуся, в подборе учебного материала и ресурсов с учетом
  индивидуальных способностей учащихся (Теория множественного интеллекта по
  Гарднеру).
Дифференциация может быть использована на любом этапе урока с
  учетом рационального использования времени.

Используйте данный раздел для записи методов, которые Вы
  будете использовать для оценивания того, чему учащиеся научились во время
  урока.

Здоровьесберегающие технологии.
Используемые физминутки и активные виды деятельности.
Пункты, применяемые из Правил
  техникибезопасности на данном уроке.

Рефлексия по уроку
Были ли цели урока/цели обучения реалистичными?
Все ли учащиеся достигли ЦО?
Если нет, то почему?
Правильно ли проведена дифференциация на уроке?
Выдержаны ли были временные этапы урока?
Какие отступления были от плана урока и почему?

Используйте данный раздел для размышлений об уроке. Ответьте на
  самые важные вопросы о Вашем уроке из левой колонки.

Общая
  оценка

Какие два
  аспекта урока прошли хорошо (подумайте как о преподавании, так и об
  обучении)?
1:

2:
Что могло бы
  способствовать улучшению урока (подумайте как о преподавании, так и об
  обучении)?
1:

2:
Что
  я выявил(а) за время урока о классе или достижениях/трудностях отдельных
  учеников, на что необходимо обратить внимание на последующих уроках?

Домашние задание

Скачано с www.znanio.ru

file_name: Формулы тригонометрии 3й урок.docx

alt: Краткосрочный план

alt: Дифференциация может быть выражена в подборе заданий, в ожидаемом результате от конкретного ученика, в оказании индивидуальной поддержки учащемуся, в подборе учебного материала и ресурсов с…

title: Формулы тригонометрии 3й урок


extracted_text:
Ошибаться — это нормально

Современная школа учит детей, что им нельзя ошибаться.
Это происходит из-за системы оценивания, которая у нас есть. Учителя могут
использовать только четыре отметки, которыми невозможно оценить реальный
прогресс ребёнка. Это замечают многие учителя.

Случай из жизни: у меня был мальчик, который в начале
года делал в диктанте двадцать ошибок, а в конце года восемь. И то и то —
отметка «два». Но я же видела, что он проделал большой путь — с двадцати до
восьми. Он действительно стал лучше, но в его дневнике ничего не изменилось.
Такие ситуации часто приводят к тому, что дети просто опускают руки и говорят:

«Какая разница, ведь у меня всё равно будет два»

Почему в первом классе не ставят отметок? Потому что
двойка может травмировать ребёнка и убить в нём всю мотивацию. Поэтому я
всегда ученикам говорю: «Хорошо, что вы ошибаетесь сейчас». Ошибка — это то,
что ты ещё можешь исправить, особенно перед экзаменами. Когда ребята пишут
пробники по ЕГЭ, они часто расстраиваются, что получают не те баллы, на которые
рассчитывали. Тогда я повторяю: «Это же здорово, просто замечательно, что ты
увидел сейчас, где твоё слабое место. Теперь ты можешь проработать это. И не
ошибиться на настоящем экзамене».

То есть важно донести до учеников, что ошибка — не
фатальна. Не зная чего-то, через какое-то время ты можешь это спокойно
исправить, выучить. Педагоги должны говорить, что не нужно так серьёзно
относиться к отметкам не только школьникам, но и их родителям. Потому что я
прекрасно помню, как мама ругала меня за каждую ошибку в домашней работе,
заставляла переписывать по несколько раз, чтобы не было помарок.

У нас же в принципе раньше было принято снижать
оценку за помарки. Вот была у тебя пятёрка, ты всё правильно написал, но где-то
что-то черканул, а тебе уже балл снизили. Это же трагедия.

Сейчас мы двигаемся к более лояльному методу. И это
правильно, нужно менять всю систему мышления. Потому что ошибаться — это
нормально, ненормально упорствовать в своих ошибках и опускать руки.

Жизнь — это движение. На этом пути у тебя обязательно
будут какие-то ошибки. Школа — это тренировка, она должна тебе показывать, что
практически любую ошибку ты можешь исправить, если постараешься.

Отмечать зелёной ручкой, что получилось

Чтобы дети не боялись ошибаться и получать двойки, у
меня есть замечательное приложение ClassDojo, где ребята могут зарабатывать
баллы за свои активности: если хорошо ответили, внимательно послушали
учителя, хорошо прочитали текст. Если набрать эти баллы в определённых
количествах, оценка может пойти и в журнал.

Иногда я действительно несколько нарушаю устоявшуюся
систему оценивания. Видя, что у ребёнка есть прогресс, я ставлю ему на балл
больше, чтобы он знал, что он большой молодец. Я даю ему стимул двигаться дальше.

Мы привыкли подчёркивать только ошибки. Это
неправильно

Мне очень нравится система Шалвы Амонашвили: он не
только красным ошибки обводит, он ещё зелёной пастой отмечает то, что у ребёнка
получилось. Такие вещи тоже делаю.

Иногда это касается даже почерка. Когда ребёнок писал
плохо, мы работали над этим, но спустя время он начинает расстраиваться и
говорить: «Всё равно у меня плохой почерк». Я его останавливаю: «Подожди,
давай сравним! Посмотри, как у тебя хорошо стало получаться вот тут».

То есть действительно обвожу удачные места, пишу
комментарии. Потому что отметка не показывает тебе, какой путь ты должен
пройти, а действенен комментарий учителя по типу: «Тебе надо поработать над
вот этим», «Вот это у тебя получилось хорошо», «Ты большой молодец», «Ты стал
лучше разбираться в такой-то теме».

Я клею ребятам стикеры в тетрадях, есть даже уже
готовые напечатанные: «Хорошая работа», «Ты умница», «Надо постараться ещё».
Многие преподаватели, я знаю, делают подобные стикеры даже сами, в этом нет
ничего сложного — на самоклейке что-то распечатать и потом приклеивать ребятам.

Учителя очень любят навешивать ярлыки

Я искренне считаю, что учитель должен постоянно
хвалить учеников. При этом похвала должна быть персонализированная. То есть
просто «молодец», «умница» — этого мало, конечно. У каждого, так сказать, свой
путь, и хвалить каждого нужно за определённые вещи. Кого-то за то, что он
написал без помарок, кого-то за то, что он выполнил все задания на 100%, а для
кого-то и 30% — это очень здорово.

А ругать? Что значит ругать? Мы можем воспитывать,
показывая, где ученик поступил неправильно. При этом, ещё раз, это не из
разряда: «Ты дурак!», «Ты всё сделал неправильно!», «Ты плохой!».

Никаких таких прямо оценочных негативных высказываний
у педагога быть не может

Это чистейшая психология. Ты не должен говорить
школьнику, что он плохой, но ты можешь сказать ему: «Я удивлена, как такой
хороший, честный, добрый мальчик мог так себя неосмотрительно или глупо
повести». И у ребёнка откладывается эта первая часть фразы, что он хороший, но
он, вот опять же, ошибся.

Учителя очень любят навешивать ярлыки: «Вот это
отличница — она умница, она хорошая девочка, а вот этот двоечник». Детям очень
тяжело жить с этим клеймом двоечника, троечника.

Даже у меня был такой случай, когда я ушла в позицию:
«Ты списал!». А ребёнок сказал: «Ну хотите, я перед вами сяду и напишу». Я
говорю: «Хочу». И он сделал это. Я извинилась перед ребёнком, поставила ему
оценку ещё и на балл выше, в качестве моральной компенсации. Человеческое
отношение — это то, что обязательно должно быть в отношении учителей к детям.

file_name: Ошибаться это норм.docx

alt: Мы привыкли подчёркивать только ошибки

alt: Учителя очень любят навешивать ярлыки

title: Диалог с родителями. Ошибаться это нормально.


extracted_text:
.

                    Открытый урок

           «Производные
и непроизводные предлоги»

7 класс

Тема урока: «Производные и непроизводные предлоги»
Тип урока: Изучение нового материала
Форма организации учебной деятельности: комбинированная,
парная, индивидуальная.
Планируемые результаты:
Личностные: осознание
эстетической ценности русского языка; уважительное отношение к родному языку,
гордость за него как основного носителя русской культуры, потребность сохранить
чистоту русского языка как явление национальной культуры; стремление к речевому
самосовершенствованию.
Метапредметные: способность
определять цели предстоящей учебной деятельности, умения планировать, оценивать
достигнутые результаты и формулировать выводы; умение работать в парах;
способность участвовать в речевом общении, соблюдая нормы речевого
этикета.
Предметные: знать
о признаках непроизводных и производных предлогов; уметь отличать производные
предлоги от других омонимичных частей речи; учиться правильно писать
производные предлоги и омонимичные им другие части речи.
Развитие УУД:
Личностные УУД: стремиться
к речевому самосовершенствованию.
Коммуникативные УУД: точно, правильно, логично и
выразительно излагать свою точку зрения по поставленной проблеме.
Познавательные УУД: опознавание
и анализ производных предлогов, уместное употребление их адекватно ситуации
речевого общения.
Регулятивные УУД: планировать
последовательность действий, формулировать выводы, оценивать себя и
одноклассников.
 Необходимые ресурсы и оборудование: компьютер,
проектор, экран, карточки, дидактический материал

Ход урока.
I. Орг.момент.
Приветствие. Число.  Классная работа. Оставьте строку для темы урока.
Слайд: Фото Б.Шоу и высказывание.
– Этот урок мне бы хотелось начать со слов известного
английского писателя Бернарда Шоу: «Если у вас есть яблоко и у меня есть яблоко
и если мы обменяемся этими яблоками, то и у меня, и у вас останется по одному
яблоку. А если у вас есть идея, и у меня есть идея и мы обменяемся идеями, то у
каждого из нас будет по две идеи».
Ваши идеи сегодня будут очень даже кстати. Обмениваясь
идеями, мы сможем сделать для нас понятной довольно сложную тему.  Знание
этой темы понадобится вам для сдачи экзаменов по русскому языку в 9 и 11
классах. Мы продолжаем изучение предлога. А какая именно тема  сегодня –
мы узнаем позже,  прежде вспомним, что изучили  на прошлом уроке.
II. Актуализация знаний.
Вопросы:
•         Как
называется раздел  науки о языке, которая изучает  части речи?
(морфология)
•         На
какие группы делятся части речи? (самостоятельные и служебные)
•         Чем
отличаются самостоятельные части речи от служебных? (Не имеют морфологических
признаков, не выполняют  синтаксической роли)
•         Предлог
– это? (Служебная часть речи, выражающая зависимость одних слов от других в
предложениях и словосочетаниях)
•         Какими
бывают предлоги по своему строению? (простыми и составными)
•
•         Назовите
разряды предлогов по значению? (пространственные, временные, причинные,
целевые, образа действия, дополнительные)
•         На
прошлом уроке мы говорили о значениях предлогов.  Давайте вспомним данную
тему
1 задание
Определите разряды предлогов по  значению. Укажите
главное слово, к зависимому задайте вопрос.
Вышел на дорогу (пространст),
пришел в школу (простран),
сделать ради тебя (цель),
проспать до обеда (временной),
заниматься с утра до вечера(времен),
приехал через неделю (временной).
налить через край (образ действ),
говорить по душам (образ действия),
потух из-за ветра причина),
бледнеть от страха (причин),
говорил про друга (дополнительное значение),
Найдите многозначный предлог, докажите, что он
многозначный (через – значение образа действия и времени)
Вывод: По
значению предлоги делятся на разряды: (пространственные, временные, причинные,
целевые, образа действия, дополнительные)
Для того, чтобы определить тему нашего урока, мы выполним
синтаксический разбор двух предложений.
2 задание
Выполнить синтаксический разбор предложений, обозначьте
предлоги.
Земля благодаря обилию снега пропиталась влагой.
Он ушёл,  благодаря меня.
Что заинтересовало вас  в данных предложениях?
(омонимичные слова)
Как образовался предлог  благодаря (путем
перехода самостоятельной  части речи в служебную), от какой части речи
образован (деепричастия). Какие категории утратил предлог (морфологические
признаки и синтаксическую роль)
Кто-то догадался,  как называются такие предлоги? Вспомните
правило, что мы еще с вами не рассматривали, изучая предлог?
Какова же тема нашего урока?
Запишите тему
Производные и непроизводные предлоги.
Что мы сегодня должны узнать, с чем познакомиться? Чему
научиться?
Познакомиться: производными  и  непроизводными
предлогами.
Узнать: Как образуются производные предлоги?
(образуются  путём перехода самостоятельной части речи в служебные).
Научиться: отличать производные предлоги от
самостоятельных частей речи.

3. Обратимся к учебнику.  Прочитайте про себя теоретический материал, с.139,
п.54.  Внимательно рассмотрите таблицу на экране. Дополните новой
информацией статью учебника.
Рассмотреть таблицу (Предлоги производные и
непроизводные)
Вопросы:
Что узнали нового? Что обозначает слово производный?
 (Производный,  значит образованный от чего-либо).

От чего могут быть произведены производные
предлоги?  На какие группы делятся производные предлоги (наречные,
отыменные, отглагольные).
Наречные произведены от наречий, отыменные – от именных
частей речи, отглагольные – от основ глагола, деепричастий)
Задание  4 устно 1в – производные,  2в
непроизводные
Запишите производные предлоги, непроизводные.
Вопреки, согласно, благодаря, в
течение, от, под, над, об, навстречу, ввиду, вблизи, вокруг, пред, через, с,
при  (выполнить взаимопроверку)

Задание 5  Работаем в парах (письменно)
Сейчас поработаем в парах. Определите,  от каких
частей речи образуются данные предлоги? Выпишите по рядам
1-    предлоги, образованные от
наречия
2-    отыменные предлоги
3-    Отглагольные
1.Внутри дома,  (нар) внутрь  (в доме)
впереди отряда, (нар) впереди (перед)
2. вследствие непогоды,  (отыменные) в следствие
(из-за)
в течение дня, (отыменные) в течение (в продолжение)
наподобие цветка, (отымен) подобие (вроде)
в целях улучшения работы. (отыменные) цель  (для)
3. благодаря поддержке друзей, (отглаг) благодаря (из-за
поддержки друзей)
спустя год, (отглаг) спустя (через год)
несмотря на проливной дождь, (отграгольные) несмотря
(невзирая на, вопреки проливному дождю)

Вывод:
Какие предлоги отыменные, глагольные, наречные?
Можно ли заменить производные предлоги другими
предлогами. Попробуйте это сделать.

Задание 6  (устно)
Найдите предложения с предлогами, определите падеж имен
существительных. С какими частями речи могут употребляться предлоги
(Существительное, местоимение, числительное)

•         Искать
около
дома.
Бродить вокруг да около.
•         Изучить
в течение
дня.
Попасть в течение реки.
•         Забыть
вследствие болезни.
Внести изменения в следствие.

- По каким признакам мы определяем предлоги? (входят в
состав вопроса  синтаксической роли не выполняют)
Вывод:
значит,  слова из 1 столбика являются предлогами. А теперь определим, чем
являются слова из 2 столбика (наречие, существительное с предлогом)
- Какие предлоги являются   непроизводным?
(информацию найти в учебнике)
(необразованные из самостоятельных частей) Такие предлоги
образовались исторически.
Задание 7:
Цифровой диктант
1 – произ
2 часть речи
1-    В течение дня  он не раз
заговаривал со мной.
2-    В течении военных событий
произошли резкие изменения.
3-    О судьбе героев автор обещал
рассказать в продолжении романа.
4-    Ванюша в продолжение часа
таскал за ней по базару корзину.
5-    Сговорившись  на счет
завтрашнего дня, они простились.
6-    Все  доходы
переведите  на счет нашей бригады.
7-    Благодаря мастерству
спортсменов наша команда победила.
8-    Благодаря родителей, не
забудьте сказать добрые слова.
-Давайте проверим, что у вас получилось.
Код - 12211212

Задание 8
Исправьте ошибки в образовании формы слова. Запишите
правильный вариант в тетрадь.
•         Отряхни
ноги от снега.
•         Оплачивать
за квартиру.
•         Лежать
на береге.
•         Я
приехал с Крыма.
•         Я
скучаю по вам.
•         По
окончанию школы

Рефлексия
Давайте вернёмся к началу урока
l  Что
нового узнали о предлоге (какими предлогами познакомились?)?
l  Чему
научились?
l  Как
отличить производный предлог от омонимичной ему части речи?
l  Как
вы считаете, какой материал, изученный сегодня, нужно закрепить на следующем
уроке?

Я надеюсь, что мы с вами сегодня обменялись своими
идеями, узнали много нового и полезного. Нам еще необходимо познакомиться с
правилами правописания предлогов, которые нужно будет запомнить, Но это уже
тема следующего урока.
Оценки.
VI. Домашнее задание. На выбор.
1.        Выписать
из художественной литературы 5 предложений с производными предлогами и 5
предложений с непроизводными предлогами.
2.        Упр.340

file_name: Тема урока производные и непроизводные.docx

русский язык

group: Дисциплины

title: Производные и непроизводные предлоги


extracted_text:
Тема. «Синие горы Кавказа»
в жизни и творчестве
             М.Ю.Лермонтова»
Цели.
Образовательные: изучение «кавказских» страниц биографии Лермонтова,
произведений о Кавказе, причин войны России с горцами на Кавказе и ее затяжного
характера, раскрыть особенности личности и политики Шамиля – имама горцев,
создать образ  Кавказских  гор.
Развивающие: развитие навыков исследования, выявления
роли войны с Кавказом для России, творческих способностей, чувства красоты;
способности давать оценку событиям, работы с различными источниками информации,
работы с картами, схемами, связывать художественный текст с
географическими , историческими понятиями.                                                           Воспитывающие:
воспитание любви к литературе, доброты, трудолюбия,
толерантного отношения к людям  другой национальности, чувства
прекрасного, патриотизма; формирование
личности с активной жизненной позицией.

                             ХОД УРОКА

Сегодняшний урок посвящен исследованию. Объектом нашего изучения является
биография  М.Ю.Лермонтова, его произведения о Кавказе, природа Кавказа.  Мы
ответим на вопрос: «Какое место занимает Кавказ  в судьбе и творчестве
М.Ю. Лермонтова?»

Грузинский поэт XIX века Акакий Церетели писал: «Лермонтов не только русский
поэт, кроме того, он поэт кавказский» (слайд 2)
-Когда состоялась первая встреча Лермонтова с Кавказом? (слайд 3)
Лермонтов горячо полюбил Кавказ еще в раннем детстве, со времени трех поездок
на лето – в 1818, 1820, 1825 годах - к кавказским родственникам Хастатовым .
Сестра бабушки Екатерина Алексеевна Хастатова имела крохотное, но настолько
обихоженное имение, неподалеку от горы Машук, что в округе его называли не
иначе, как земной рай. Впрочем рай , внутри действительно напоминал Божий сад,
с внешней стороны –заурядную кавказскую «крепостцу» (с пушками и насыпным
валом). Чтобы жить и заниматься садом в непосредственной близости от передовой
Кавказского фронта, в условиях «вечной войны», нужна была действительная , а не
показная сила . Лермонтов рос болезненным ребенком. Для того чтобы укрепить
здоровье внука (а эти места славились минеральными источниками), бабушка,
Елизавета Алексеевна Арсеньева, как это было принято в дворянской среде, возила
внука на воды на Северный Кавказ. Так уже в раннем возрасте в жизнь Лермонтова
вошли « синие горы Кавказа».
(слайд 4)
     Природа Кавказа поразила Лермонтова
своим богатством и многообразием. С пребыванием на Кавказе летом 1825 года
связано первое детское увлечение Лермонтова. Мальчик здесь встретил девочку лет
9-ти и в первый раз узнал чувство любви. Все это оставило неизгладимый след в
его памяти на всю жизнь.
- Чем поразил Кавказ Лермонтова уже в детские
годы? (Богатой природой, её неповторимостью)  (
Слайд 5)
Разнообразна природа Кавказа и необычайно
живописна. Это край уходящих в небо вершин и буйно цветущих садов, символ
вольной, неукротимой, самобытной природы. О Кавказе писал М.Ю. Лермонтов,
Кавказу посвятил свои стихи А.С. Пушкин. Эта горная страна навсегда покорила их
сердца могучей красотой первозданной природы и её величием.
 (Слайд 6-10)
Работа с литературным материалом
Попытаемся представить, почувствовать эту
красоту кавказской природы при помощи текста поэмы «Мцыри», написанной в 1839
году.
Первая ссылка на Кавказ ( слайд 11)
- Кавказ – это место ссылки Лермонтова .Первая
ссылка на Кавказ под   пули горцев(там еще свирепствовала лихорадка)
последовала за запрещенное цензурой стихотворение «Смерть поэта». В нем
поэт  выразил боль и негодование целого поколения России и назвал
истинных  виновников гибели Пушкина. Лермонтов переведен из гвардии в армейский
драгунский полк, именовавшийся Нижегородским, но расквартированный неподалеку
от Тифлиса. При таком перемещении обычно полагалось повышение на чин.
Лермонтова перевели из гвардии в армию тем же чином. Это была замаскированная
ссылка. Шел 1837 год. Несмотря на трагизм происходящего, поэт радовался новой
встрече с Кавказскими горами.
Именно в этот период в сознании поэта Кавказ –
место, где живут простые, свободолюбивые люди. Оно противопоставляется «стране
рабов, стране господ», «голубых мундиров» и «неволе душных городов».
( слайд 12)
В конце 1837
 г. Лермонтова хлопотами бабушки переводят в Гродненский гусарский полк, в
Новгород. Возвращается в Россию. Необычные  пейзажи, жизнь среди горцев –
все это стало источником вдохновения для впечатлительного Лермонтова. Какие
произведения появились в этот период?
Он возвращается в Россию, исполненный
удивительных творческих замыслов: «Герой нашего времени», кавказская редакция
«Демона», «Мцыри», «Беглец», «Ашик-Кериб», «Дары Терека», «Казачья колыбельная
песня», «Тамара», «Свиданье», «Кинжал»,  «Прощание», «Хаджи Абрек»,
– все это стало результатом его скитаний по Северному Кавказу и Закавказью в
1837 году.
-Почему Именно на Кавказ отправляли в ссылку.?
( слайд
13-16)
    На всю жизнь запомнились воинственные горцы
на конях, в полном вооружении. У них свои обычаи, законы. Поэт писал: «Им бог –
свобода, их закон – война», «Там за добро – добро, и кровь – за кровь».
Лермонтов бывал в аулах, расположенных на склонах гор знакомился с  их
жителями, интересовался песнями, музыкой, фольклором. Он записывал, рисовал,
сделал целую коллекцию рисунков. Вплоть до конца 1837 года Лермонтов «в
беспрерывном странствии, то на перекладной, то  верхом. Он изъездил Линию
всю вдоль, от Кизляра до Тамани, переехал горы…одетый по-черкесски, с ружьем за
плечами, ночевал в чистом поле, засыпал под крик шакалов…»   (слайд 17)
Была и вторая ссылка на Кавказ. Накануне
1840 года, секретарь Французского посольства от лица посла Проспера Де Баранта
обратился к Тургеневу с запросом: «Правда ли, что Лермонтов в стихотворении
«Смерть поэта» бранит французов вообще или только одного убийцу Пушкина.
Тургенев , раздаривший все имеющиеся у него списки стихотворения, обратился к
Лермонтову. Тот на следующий день отослал послу фрагмент произведения. Барант –
старший, удостоверившись, что введен в заблуждение, в знак примирения отправил
автору приглашение на бал во французском посольстве. Однако Барант – сын считал
или хотел считать по –другому. Но у него была еще одна причина. Он ухаживал за
княгиней Щербатовой и , когда княгиня оказала явное предпочтение Лермонтову,
Эрнест Барант проговорил: « вы слишком пользуетесь тем, что мы в стране, где
дуэль запрещена». На что Михаил Юрьевич ответил : « Это ничего не значит, я
весь к вашим услугам». Была дуэль, но все закончилось примирением. Однако поэта
вновь отправляют в действующую армию на Кавказ.
В сентябре 1840 года в одном из своих
писем в Петербург Лермонтов сообщал:
(читает ученик со слайда 18 )
   «У нас были каждый день дела, и одно
довольно жаркое, которое продолжалось 6 часов сряду. Нас было всего 2000
пехоты, их до 6 тысяч; и всё время дрались штыками… вообрази себе, что в
овраге, где была потеха, час после дела ещё пахло кровью». Лермонтов
прославился своей отчаянной храбростью, был представлен к награде за доблесть,
но царь отклонил это представление
   Может быть, уже в первую ссылку Лермонтов
испытал то чувство единства рода человеческого(ведь все люди равны, любой
национальности, веры) и бессмыслицы, нелепости войн, о котором скажет в 1840
году в «Валерике». Прочитаем отрывок из стихотворения. (слайд 19-21)
Словарная работа
«Валерик» - в переводе с чеченского –
«мертвый». В этом бою Лермонтов взял на себя командование группой разведчиков –
кавалеристов ( что-то вроде партизанского отряда). За участие в экспедиции был
представлен князем Голицыным к награде, а генерал Галафеев просил перевести его
в гвардию с тем же чином. Ему дали отпуск в С.- Петербург, сроком на 2 месяца,
а из списков о награждении он был вычеркнут.
- О ком говорит Лермонтов в своем произведении
«Валерик»: « Один враждует он – зачем?»
( О Шамиле)
Возвращение на Кавказ.
 14 апреля 1841, не получив отсрочки после
двухмесячного отпуска в Петербурге, Лермонтов возвращается на Кавказ. В мае
того же года он прибывает в Пятигорск и получает разрешение задержаться для
лечения на минеральных водах.
(слайд 22)
Здесь он
пишет целый ряд стихотворений: "Сон", "Утес", "Они
любили друг друга...", "Тамара", "Свиданье",
"Листок", "Выхожу один я на дорогу...", "Морская
царевна", "Пророк".
Пятигорские целебные источники помогают
Лермонтову поддерживать здоровье, но кавказскому городу Пятигорску было суждено
сыграть и  роковую роль в жизни поэта. Расскажите, почему?
Здесь, кроме прочих старых знакомых, Лермонтов
находит своего товарища по Школе юнкеров И.С. Мартынова, человека самолюбивого.
На одном из вечеров в пятигорском семействе Верзилиных шутки Лермонтова задели
Мартынова. Ссора повлекла за собой вызов; не придавая значения размолвке,
Лермонтов принял его, не намереваясь стрелять в товарища.  (слайд 23)
Поединок был назначен на 15 июля
В этот  день между шестью и семью часами
вечера у подножия Машука во время грозы и сильного дождя состоялась дуэль
Лермонтова с Мартыновым при секундантах М. П. Глебове и А.И. Васильчикове,
кроме них присутствовали Столыпин - Монго и Трубецкой...   (слайд 24)
Лермонтов
был убит.
 ПАМЯТНИК НА МЕСТЕ ДУЭЛИ М.
Ю. ЛЕРМОНТОВА  (слайд
25)
    Первая попытка найти место поединка была
предпринята специально созданной комиссией в 1881. Она пришла к выводу, что
точное место гибели Лермонтова определить невозможно. В настоящее время местом
дуэли Лермонтова считается район на территории охранной зоны Государственного
музея-заповедника М. Ю. Лермонтова на северо-западном склоне горы Машук. Кавказ
стал второй родиной для Лермонтова, «сыном Кавказа» называл он себя.
От ранних лет кипит в моей крови
Твой жар и бурь твоих порыв мятежный;
На севере, в стране тебе чужой я сердцем твой, –
Всегда и всюду твой!
- Какое значение играл Кавказ в жизни Лермонтова?
- Согласны ли вы с высказыванием Белинского …
(Слайд
26)
ЗАДАНИЕ на дом
1.Составить кроссворд по творчеству Лермонтова
(6-8 заданий) (группа учащихся )
2.Уточнить понятия тема, сюжет, композиция,
поэма.
3.Выучить одно стихотворение

file_name: Кавказ в творчестве Лермонтова.doc

alt: Он изъездил Линию всю вдоль, от